295 
Vandring af. Kulpartiklerne indadtil; men nu antages en 
lignende Proces at foregaae som i Høiovnene. Den 
mellem Kuldelene og i Kassen tilstedeværende Luft for- 
binder sig med Kulstoffet til Kulilte, der da afgiver en 
Deel af sit Kulstof til Jernet og derved bliver forvandlet 
til Kulsyre, som ved Berøring. med det glødende Kul- 
pulver atter bliver til Kulilte, og saa fremdeles. Paa 
Overfladen af Jernet danner sig en meget kulstofholdig 
Forbindelse, der afgiver en Deel af sit Kulstof til de 
indenfor liggende Lag. Paa denne Maade kunne ogsaa 
de inderste Dele af Jernet blive forvandlede til Staal, men 
det dog kun under den Betingelse, at Jernstængerne ikke 
ere altfor tykke og brede. Cementstaalet bliver ved denne 
Indsugning af Luft blæret påa Overfladen, hvorfor det maa 
sorteres, før det kan gaae i Handelen. At Optagelsen af 
Kulstof bliver bevirket ved Luftarterne (Kulilten), kan man 
foruden af disse Blærer ogsaa see deraf, at Smedejern 
ikke bliver forandret til Staal ved Cementationen, naar 
Kulpulveret i Forveien er udglødet, og saaledes den deri 
indesluttede atmosfæriske Luft bortdrevet. Hele Processen 
varer en Uge, naar Ovnene ere gode, ellers 10—12 Dage, 
ja ofte endnu længere. Jo stærkere Heden har været — 
uden at naae Smeltningstemperaturen —, desto mere Kul- 
stof optager Jernet, og desto haardere bliver Staalet. Det 
finder ofte — ligesom Jernet — Anvendelse til Støbning, 
og kaldes da Støbestaal; men der maa anvendes meget 
større Forsigtighd hermed end med Støbejernet; thi under 
Smeltningen mister det let ved Iltning noget af sit Kulstof. 
Det bliver derfor bedækket med Glaspulver, der ved den 
høie Temperatur smelter og danner et lufttæt Dække over 
Staalet, som da i ikke smeltet Tilstand kommer i Berøring 
med den atmosfæriske Luft. Ligesom Smedejernet kan 
