303 
ved Hjælp af Halsen og Næbet og lagde det midt i 
Reden. 
I Overeensstemmelse med de Vaner, som vore Strudse 
havde antaget i Haven, hvor de aldrig gik i deres. Hytte 
trods Sneen og Kulden, havde jeg ikke anseet det for 
nødvendigt at bygge en Stald. Nogle Buske og grønne 
Træer, som fandtes midt paa Pladsen, forekom mig at yde 
dem tilstrækkelig Beskyttelse. Æde- og Drikkekarene bleve 
anbragte i Udkanten af Pladsen, saaledes at Forsyningen 
kunde finde Sted, næsten uden at de mærkede det. For 
større Forsigtigheds Skyld havde jeg omgivet Palisaderne 
med grønne Buske. Da jeg kjendte Strudsenes mistroiske 
Charakteer, og da jeg formodede, at deres Valg vilde 
falde paa den midterste Deel af Pladsen, havde jeg dæk- 
ket denne med Buske, såa at man ikke kunde see derind 
udenfra. Men jeg havde taget feil; de valgte en aldeles 
aaben Plads tæt ved Kanten. Forklåringen af dette Fak- 
tum var imidlertid ikke vanskelig; det var nemlig det 
Sted i Parken, som længst og stærkest blev beskinnet af 
Solen. 
I de sidste Dage den lagde Æg, satte Hunnen sig 
allerede paa Reden et Par Timer før Æglægningen og 
blev siddende derpaa nogle Timer efter, ofte den hele Dag. 
I al denne Tid viste Hannen sig meget urolig og løb med 
lange Skridt igjennem Parken, især naar Nogen nærmede 
sig. Men fra den 20de April byttede de Roller. Hannen 
rugede, og Hunnen satte sig kun påa Reden, naar Hannen 
tog sig nogle Øieblikkes Hvile, og saaledes blev det ved 
under hele Rugetiden. Hver Dag vendte Strudsene samt- 
lige Æg, førend de satte sig paa dem, og forhøjede be- 
standig Sandvolden omkring dem, saa at man tilsidst kun 
