304 
saae den øverste Deel af den rugende Fugl, hvis lange. 
hen ad Sandet udstrakte Hals lignede en stor Slange, som 
opmærksomt iagttog alle Tilskuerens Bevægelser. Hunnen 
holdt sig i Nærheden af Reden i en lignende Stilling. 
Under hele Rugetiden fik Dyrene Hvedeklid, Havre, 
Byg og Affald af Grønt; de aade i øvrigt ikke en Gang 
Halvdelen af hvad de fortærede i Haven, uden Tvivl fordi 
de fandt Insekter og Plantefrø i Sandet. 
Saaledes gik Alting fortræffeligt, og jeg havde kun at 
oppebie Udklækningen; hele Tilsynet og Oppasningen havde 
jeg overdraget Hr. Pastrées Jæger, hvem jeg vistnok 
for en stor Deel har at takke for mine Forsøgs heldige 
Udfald. | 
Efter Hr. Hardys lagttagelser i Algier skulde Udrug- 
ningen vare 56 til 60 Dage, med nogen Forskjel efter de 
atmosphæriske Betingelser. Da vi snu bestandig havde 
havt stærkt Solskin og godt Veir, ventede jeg, at Udklæk- 
ningen vilde skee henimod den Il5de Juni, naar den 20de 
April regnedes som den første Rugedag. Til min store 
Overraskelse underrettede man mig allerede den 3die Juni 
om, at man troede at have seet en Unge i Reden. Efter 
at vi længe havde passet paa, benyttede vi et Øieblik, da 
Hannen var borte fra Reden, til at overbevise os om, at 
der var en Strudseunge i den. Alle de andre Æg vare 
hele endnu. Natten gjorde en Ende paa vore Iagttagelser, 
og meget forventningsfuld begav jeg mig den næste Dag 
til Parken; thi jeg var bange for, at de Gamle skulde 
forlade Reden for at veilede Ungen. I Dagens Løb 
havde vi den Glæde at tælle ikke mindre end 11 udklæk- 
kede Strudseunger. Men der var 13 Æg. 2 andre havde 
de Gamle Aftenen før smidt udenfor Reden, af hvad Grund 
