305 
vidste vi ikke. Rugningen havde kun varet 45 Dage, 
regnet fra den Dåg da Hannen overtog Reden. 
. Om Morgenen forlod hele Selskabet Reden og de to 
tilbageblevne Æg og begyndte at løbe om i Parken. De 
gamle førte Ungerne an, og Hannen viste større Omhu for 
dem end Moderen. Ungerne lignede uhyre Pindsvin paa to 
lange Stylter, og skjøndt de allerede vare kraftige, slog de 
dog mangen en Kulbøtte over Sandbunkerne. En af dem 
blev altid tilbage og faldt ofte, og da jeg troede, at dens 
svagelige Tilstand ikke tillod den at leve med de andre, 
forsøgte jeg at fange den imellem Plankerne, men det 
lykkedes ikke, og jeg maatte tage Flugten, da den Gamle 
styrtede løs paa mig med et saadant Raseri, at jeg var 
bange for, at den skulde træde de andre ihjel. Nogle 
Timer efter døde den unge Struds, og Selskabet var nu 
10 i Tallet. 
Fra det Øieblik af at Udklækningen var gaaet for sig, 
havde jeg ladet sætte en Blanding af Salat, haardkogte 
Æg og Brødkrummer ved Plankeværket, endskjøndt jeg 
vidste, at de ikke strax vilde komme til at trænge til Føde; 
men i flere Dage forsmaaede de aldeles denne, der oftere 
blev fornyet. Ungerne rodede efter deres Faders Exempel 
i Sandet, og til min store Forbauselse kastede de sig 
over de Gamles Skarn. Endelig fik de Smag paa det 
Grønne, og Føden maatte nu fornyes flere Gange om Dagen, 
men "de haardkogte Æg aade de aldrig med synderlig 
Begjerlighed, og allerede éfter nogle Dages Forløb fore- 
trak de hele Salatblade for alt andet. 
Vi have aldrig bemærket, at de Gamle viste den 
Omhu og Opmærksomhed for deres Unger som Hønen 
ved at vise dem Føden, tvertimod de toge altid selv det 
bedste. I flere Dage gik Udviklingen godt fremad, Un- 
