310 
Reisendes Fod, hvorpaa de slippe Jorden og begynde at 
stige op ad hans Klæder for at finde en Gjennemgang 
eller et nøgent Sted. Ved disse Angreb gaaer det ud 
over dem, der komme sidst, hvis der er flere Reisende, 
tbi Iglerne styrte til fra alle Sider med en forbausende 
Hurtighed, saa snart de mærke, at der er Bytte i Nærheden. 
Da de ere saa smaae og Biddet af deres lille tandede 
Mund saa ubetydeligt, mærker man ofte ikke noget til 
dem, før Blodet begynder at dryppe fra Saaret, eller deres 
tykke af Blod udspændte Krop hænger tungt mod Huden 
og frembringer en kuldegysende Fornemmelse. Hestene 
blive aldeles vilde og stampe råsende i Jorden for at 
ryste dem af deres Been, påa hvilke de hænge i blodige 
Bundter. Palankinbærernes og Kuliernes nøgne Fødder 
ere især udsatte, og da de stakkels Folk have andet at 
bruge Hænderne til, og ikke kunne komme til at rive dem 
af, kan man see Iglerne hænge i blodigrøde Klaser paa 
deres Ankler. Ja Forfatteren har endogsaa seet Blodet 
flyde ud over Randen af en Europæers Sko, saa utallige 
Bid havde han faaet. Naar man har et sundt Legeme og 
ikke kradser Saarene, læges de af sig selv efter en ringe 
betændelse og Kløe, men Folk med usundt Blod faae let 
Brandsaar og kunne miste Lemmer eller selv Livet. Under 
Opstanden i Kandy i Aarel 1818 lede Sepoyerne og 
kulierne såa meget paa Marschen gjennem Bjergene, at en 
stor Mængde af dem omkom. — Skjøndt bundne til Land- 
jorden kunne disse Dyr dog aldeles ikke undvære Fug- 
tighed; om der ogsaa er nok såa mange af dem paa eet 
Sted, forsvinde de dog aldeles under langvarig Tørke, 
men et eneste Regnskyl kalder dem frem i Tusindevis, 
og hvor der for en Time siden ikke var et-eneste-Dyr 
at see, træffer man dem nu i ivrig Bevægelse paa Stien 
