320 
maaleren stod da i Teltet paa 34? C., i Luften paa 299 
og i det brune vulkanske Sand paa mindst 58? C.!”), saa 
at det var besværligt nok at vandre hen over de ophedede, 
skyggeløse Lavasletter. Den forholdsvis lave Varmegrad 
finder sin Forklaring i den kølende Indflydelse, som den 
kolde peruanskePolarstrøm har paa Klimaet. Denne, 
der som bekjendt løber fra Syd til Nord langs med 
Amerikas Vestkyst, er 5—6? koldere end det omgivende 
Hav. Omtrent i Højde med Galapagos-Øerne vender den 
sig mod Vest og taber sig i den store Ækvatorialstrøm, der 
omfatter hele det tropiske Bælte af Sydhavet og flyder fra 
Øst til Vest. Nordfra træffes Galapagos - Øerne rigtignok 
ifølge Fitzroy af en anden varm Strøm, der kommer fra 
Panama, men som ikke formaaer synderlig at mildne den 
kolde Strøms nedtrykkende Virkning paa Øernes Klima. 
Nord for Øerne kan Havets Middelvarmegrad ansættes til 
2619 C., strax. Syd for dem kun til 1519”) Disse Strøm- 
forhold have ogsaa tilfølge, at der mellem Øerne ifølge 
Capt. Fitzroy gåaer en stærk Strøm fra Ø til V eller 
SO til NV, hvortil »Eugenies« Officerer dog ikke kunde 
mærke noget synderligt. 
KikK 
Planteverdenen ””) paa disse Øer skildres som 
forholdsvis fattig. Man kjender henved 400 (383) Årter 
”) Andersson havde en Dag 35? i Skyggen og 50? i Solen! 
"”) »Eugenie« fandt 239 C. som Havvandets Varmegrad baade ved 
Charles, Chatham og James. Fitzroy fandt ingen høiere 
end 23? og ingen lavere end 15? ved den sydvestlige Spids af 
Albemarle-Øen. ' 
20) 
Hooker: »Enumeration of the plants of the Galapagos-Archipelago« > 
og Sammes »on the Vegetation of the Galapagos-Archipelago» i 
Transactions of the Linnean Society Vol. XX, 1847; Andersson 
»Om Galapagos-Øernes Vegetation« i kongl. Vetenskaps Akademiens 
Handlingar for år 1853 (udk, 1855). 
