351 
og Lemery, begge fra det 17de Aarhundrede, der gjen- 
optog en allerede af Basilius Valentinus angiven, men 
dengang aldeles forglemt Methode til at fremstille Svovl- 
syre, nemlig Forbrænding af Svovl med Salpeter. Men 
der var dog endnu ikke Tale om en fabrikmæssig Svovl- 
syreproduction. Apothekernes Laboratorier vare de eneste 
Steder, hvor man fremstillede Syren ad denne Vejsvman 
brændte der Svovl med Salpeter i Skeer af Jernblik midt 
i en stor Glasballon, der indeholdt fugtig Luft. Methoden 
var ufuldkommen, men Principet var rigtigt og fandt snart 
Anvendelse i Techniken. Le Febvre og Lemery vare begge 
Protestanter og maatte, tvungne af Keligionsforfølgelserne 
under Ludvig den i4de, flygte til England. Der gjorde 
de den nye Fabricationsmaade bekjendt, og i England op- 
rettedes snart Svovlsyrefabriker, men man benyttede dog 
endnu Glasballoner, som man rigtignok skal have anvendt 
af Størrelse som et Oxehoved. Imidlertid var Sagen sat i 
Gang, og Forbedringer udeblev ikke i det praktiske Eng- 
land. Dr. Roebuck i Birmingham var den Første, som 
(1746) erstattede Glasballonerne med store murede Kamre, 
der indvendig vare udforede med Bly, og Jernskeen med 
en Vogn, der påa Jernskinner blev skudt ind i Kamrene, 
hvis Bund dækkedes af et Vandlag. Det var en betydelig 
Forbedring; Koebuck kunde levere et Pund Svovlsyre, som 
påa Le Febvres Tid blev betalt med næsten 6 Ød., for 
lidt over 16 /, og fra den Tid fik den almindelige Svovl- 
syre Navn af engelsk Svovlsyre. Først 1774 anvendtes 
Blykamrene i Frankrig, og Kattuntrykkerne i Rouen ind- 
førte, vejledede af en Englænder Holker, en af Stuarts 
flygtede Tilhængere, en stadig Forbrænding af Svovl og 
Salpeter i en Strøm af atmosfærisk Luft, en ny Forbedring 
i Svovlsyrefabricationen, som var ligesaa vigtig som den 
