355 
bleven til Kvælstoftveilte, som nu paany optager Ilt af den 
atmosfæriske Luft for strax igjen at afgive den til Svovl- 
syrlingen og Vandet osv. De Processer, der her finde 
Sted, ere altsaa: 
1? Salpetersyre, Svovlsyrling og Vand danne Kvælstof- 
tveilte og Svovlsyre, 
2% Kvælstoftveilte og atmosfærisk Luft danne Salpeter- 
undersyre, 
3? Salpeterundersyre, Svovlsyrling og Vand danne Kvæl- 
stoftveilte og Svovlsyre, 
49 Kvælstoftveilte og atmosfærisk Luft danne Salpeter- 
undersyre osv, 
Det er heraf klart, at man ved Hjælp af en given 
Mængde Salpetersyre efter Theorien skulde kunne om- 
danne en hvilkensomhelst Mængde Svovlsyrling til Svovl- 
syre, naar den nødvendige Luft- og Vandmængde er til- 
stede. Dette lader sig dog naturligvis ikke gjøre i Praxis; 
men hvor nær man kan komme den Mængde Syre, Theo- 
rien fordrer af em given Mængde Svovl, viser Erfaringen, 
idet man nu seer sig istand til af 100 Pund Svovl at 
fremstille 288, ja endog 298 Pund Svovlsyre (Beregningen 
fordrer 306 Pund af samme Styrke), medens man tidligere 
arbejdede med et Tab af 140—166 Pund Syre paa hvert 
Centner Svovl. Den gunstigste Betingelse for at faåae et 
saa stort Resultat som muligt var efter Clément og Des- 
ormes Anvendelse af Vanddampe, og i denne Form an- 
vendes ogsaa Vandet i alle Nutidens Svovlsyrefabriker. 
Faa Exempler kunne mere slaaende godtgjøre Theoriens 
Betydning for Praxis. For den samme Pris, hvormed man 
for knap 200 Aar siden betalte 1 Pund Svovlsyre, kan 
man nu kjøbe næsten halvandet Centner, og det endda 
en betydelig mere concentreret. 
