392 
»Landsbyer«.") Hvor Landsbyen staaer med sine Marker, 
er der ingen eller kun liden Skov, og da den saaledes 
ophæver Skovens Tilværelse, bliver den en Modsætning 
til Skoven. Forresten ere Landsbyerne som bekjendt 
meget gamle; såa snart Danmarks Historie begynder, ere 
de tilstede og have maaskee existeret i mange Aarhun- 
drede før Christendommen blev indført. Kirkerne fik nu 
en såadan Beliggenhed, at Byerne grupperede sig om- 
kring dem, de bleve altsaa Midtpunkter for Agerdyrknings- 
Kolonierne, og dannede derved en Modsætniug til Sko- 
vene. Dette Forhold er efter saa mange Aarhundreder 
ikke udvisket; saa godt som alle Kirkerne ligge langt fra 
Skoven, og ingen dansk Kirke ligger, såa vidt jeg veed, i 
en Skov. De skovrige Egne have overalt de færreste 
Kirker, og nåar. det samme finder Sted i frugtbare Egne, 
som nu ere tildeels' eller ganske uden Skov, da er det 
et Tegn påa, at denne Egn har været dækket af Skov, 
dengang da Foiket byggede Kirker. Nåar man ad Strand- 
veien reiser fra Kjøbenhavn til Helsingør og har passeret 
Gjentofte Sogn, møder man ingen flere Kirker, og dog 
er der paa Kysten Nord for Vedbek ingen Skov; de Kir- 
ker, hvortil denne Kyst hører, ligge een til to Mile 
inde i Landet. Det gamle Skovland kan ogsaa i frugt- 
bare Egne kjendes påa de store Sogne; imedens andet- 
steds et nogenlunde frugtbart Sogn uden Skov har en 
Middelstørrelse af 2,800 Tdr. Land, finde vi, at Søllerød 
Sogn, uden Skov, er henved 5000 Tdr. Land, Birkerød 
5,200, Asminderød over 8,000, Tikjøb. 13,300, Kallehave 
6,600, Øster-Egitsborg 4,700, Sverborg 4,800, Kjøng 6,300. 
”) Olufsen, Danmarks indvortes Forfatning i de ældre Tider. Vid. 
Selskabs Skrifter 1 D., A., 1823, S. 268. 
