393 
Paa Laaland: Stokkemarke over 8,000, Thoreby 10,000, 
Vissenberg i Fyen 8,000. Disse store og dog frugtbare 
Sogne, hvor der gjennemsnillig ikke gaaer meer end ti 
Tønder Land paa en Tønde Hartkorn, skylde deres store 
Udstrækning til den Omstændighed, at Skoven her først 
er bleven ryddet og dyrket i den historiske Tid. 
Da Landsbyerne vare grundede, stode Skovene som 
det raae og udyrkede Land, der i de fleste Tilfælde ved 
at forvandles til Agerland kunde frembringe Korn og 
Græs; hvorfor tillod man da, at saa store Landstræknin- 
ger vedbleve at være skovdækkede? Dette Spørgsmaal 
kan ikke besvares dermed, at Skoven er nødvendig for 
Agerdyrkerens Tilværelse; thi Skoven var endnu altfor 
stor til, at der kunde opstaae Betænkeligheder hos Nogen 
om, hvorvidt Skovens Borttagelse kunde bringe ham i 
Forlegenhed. Andre mægtige Åarsager have afholdt Be- 
boerne fra at opdyrke mange store Skove. Da man havde 
frit Valg, var det ganske naturligt, at man foretrak den 
Skovjord, som let lod sig dyrke; hvorfor skulde man be- 
svære sig med at rydde Skoven paa de bratte Skrænter, 
saa længe man havde bekvemme Sletter? Der var ingen 
Grund til at rydde de Skove, som stode paa skarpe Jor- 
der, saa længe man havde muldede Skjørlers Jorder, der- 
for blev Skoven staaende paa BRullesteenssandet i det 
nordlige Sjælland, hvorimod Sletten mellem Kjøbenhavn 
og Roeskilde blev foretrukken til Dyrkning. Paa Halvøens 
Østkyst vedblev Skoven at holde sig i de bakkede Egne 
omkring Fjordene, hvorimod Sletterne bleve stærkt be- 
byggede. Da Nybyggerne havde bestemte Midtpunkter, 
nemlig Byerne, fra hvilke Dyrkningen udgik, fulgte deraf, 
at hvad der laa paa Udkanterne og derfor var besværligt 
6 
na 
