394 
at dyrke, vedblev at være Skov og senere blev til Over- 
drev. Der er altsaa Grund til at antage, at større Skove 
længe have holdt sig påa Grændserne imellem Bymarkerne, 
hvorimod mindre Skovlodder bleve staaende paa de Jord- 
pletter, som ikke egnede sig til Agerdyrkning. De største 
Skovstrækningers Beliggenhed i Sjælland tyde ogsaa paa, 
at Øen engang har bestaaet af forskjellige Landsdele, og 
at Byerne i enhver af disse vare forenede ved et engere 
Baand, hvorved de dannede Samlinger, som kunde be- 
staae af et eller flere Herreder, og som indbyrdes vare 
afsondrede ved de store Skove; saaledes den Samling af 
Byer, for hvilke Leire var Hovedsædet, og som strakte 
sig henimod Kjøhenhavn og ned til Kjøge. Denne Lands- 
deel var mod Nord begrændset af de store Skove, som 
begyndte omtrent ved Lyngby-, Fur- og Farum - Sø og 
naaede heelt op til Kattegattet, mod Syd af de nuværende 
Vallø Skove, mod Vest af de Skove, som nu henhøre til 
Giesegaard, Svendstrup, Skjoldnæsholm, Bistrup samt nogle 
mindre Skove. Paa den anden Side af de sidstnævnte 
Skove træffe vi en anden Deel af Sjælland, som tidlig var 
bebygget, nemlig Ringsted Herred, hvis Sydgrændse var 
danmet af de Skove, som nu henhøre til Bregentved, 
Gisselfelt, Rønnebeksholm og Herlufsholm; påa Vestsiden 
begrændsedes det af de Skove, som nu henhøre til Næsby- 
holm, Gunderslevholm og Sorø, paa Nordsiden af Sorøs og 
Skjoldnæsholms Skove. Vestenfor Gunderslevholms Skove 
dannede Slagelse- og Flakkebjerg-Herred en lignende be- 
grændset Samling af Byer. Flertallet af disse store Skov- 
strækningers Forbliven lader sig neppe forklare paa anden 
Maade, thi det er alene i Nordsjælland og paa enkelte 
andre Punkter, at Jordbundens Uskikkethed til Agerbrug 
bevirkede, at Skoven blev staaende. Paa Halvøen var der 
