419 
Ogsaa andetsteds paa Dannevirke er der Spor til 
Skov; det er ikke Høiskov, men mere Krat, som ligner de 
jydske Purrekrat; det meste findes paa den Sidevold, som 
gaaer fra Dannevirke Sø henimod Gottorp. Den østligste 
Deel af Kurvirke er bevoxet med tæt og høit Egekrat, 
Tjørn og Hyld. Derimod er der Vest for Lille Dannevirke 
ikke noget Spor til Trævæxt; ved Dannevirke Kro staaer 
et Buskads, og det samme er ogsaa Tilfældet 300 Skridt 
Vesten derfor, men fra nu af er Volden bar for Træer. 
Det aåabne Land og Vestenvinden har hindret Træfrøet fra 
at voxe op. 
Saa forladt blev Thyras Vold, at ikke engang Dyrene 
græssede der. Da Jordbunden er sandig og der ikke er 
Overflødighed paa Læ, kan man være overbevist om, at 
der er medgaaet meget lang Tid, for at Bøge og Ege 
kunde besætte dette Terrain, og i hele den Tid have 
sandsynligvis Gaardene været forladte; thi man kan ikke 
forudsætte, at Jordbunden blev tilgængelig for Skov der- 
ved, at Volden som offenlig Eiendom var lyst i Fred; 
thi dette har vistnok ikke været Tilfældet mere i det 14de 
og 15de end i det 18de og 19de Aarhundrede. Buskadset ved 
Dannevirke Kro er derimod af senere Oprindelse og frem- 
kaldt ved de Gravninger, som Beboerne foretoge for at 
søge Tømmer, hvorved Voldens Sider bleve saa steile, at 
de "bleve utilgængelige for Kvæget, hvorimod Træernes 
Frø paa den for Græs blottede Jord fandt en god Spire- 
plads. 
Åt en Skov voxer op af sig selv paa Agerjord, var 
i Almuens Forestillingskreds en saa mærkelig Begivenhed, 
at Sagnet paa nogle Steder har bevaret Erindringen 
derom, medens ellers alt Andet, som henhører til Sko- 
vens Behandling og Formindskelse, blev overgivet til 
