420 
Glemselen; men Begivenhederne fortælles heelt ander- 
ledes og gjerne påa den Maade, at disse Skove siges at 
være plantede af bestemte Personer; saaledes findes hos 
Vedel Simonsen det Sagn, at en Pige fra Ditmarsken, 
som havde tjent Frederik den Anden, til Belønning 
modtog den Agerjord, hvorpaa hun opelskede Morud 
Skov, som er den største i Skovby Elerred, og det tilføjes 
at Pløielandet endnu kunde kjendes af Agerryggene. Men 
det var jo dog en daarlig Anvendelse af Jorden at for- 
vandle Kornlaåand til Skovland, og det var ikke alene ufor- 
nuftigt, men endogsaa umuligt; thi paa den Tid var Ingen 
i Stand til at anlægge en storBøgeskov paa fri Mark, lige- 
som en saadan Tanke -heller ikke kunde falde nogen ind. 
Enken efter Jæharis saaede en Skov af Olden ved 
Lengsholm i Vendsyssel.”) I Trælleborg Skov i Verst 
Sogn i det sydlige Jylland findes, efter Pontoppidan, en 
forhøjet Runddeel (en gammel Borg), og han tilføjer, at 
Skoven da har været Pløieland og Eng, som endnu kjen- 
des af Agrene.”) En ved Navn Norby saaede 1620 en 
Skov af Olden ved Uggerslevgaard, som dog blev ødelagt af 
Søfalke. ””) Om Folby Skov paa Grevskabet Frijsenborg 
fortælles der, at den er opvoxet paa Marker, som bleve 
forladte under den sorte Død. 
Christian Olufsen, som, saa vidt jeg veed, er den 
eneste, som videnskabeligt har behandlet denne Sag, ud- 
taler sig saaledes herom: »I Heder og Overdrev, ja endog 
inde i Skove (t. Ex. i Grib Skov, Vest for Esrom Sø i 
Sjælland og påa Refnæs ved Kallundborg seer man 
JEDSFAtlass BES 363: 
NDS AASE BT ST 469) 
"”) V. Simonsen: Rugaard. 
