426 
intet i den Retning, som var betydeligt. Christian den 
Fjerde, som var en praktisk Konge, udviste med Hensyn 
til Skoven ingen anden praktisk Virksomhed end at op- 
søge de Steder, hvor han kunde tage Egetømmer til sine 
mange Bygninger og gjøre Hugster paa 1000 Læs Brænde. 
Senere formanede vel Skovforordningerne og de økono-… 
miske Forfattere til, at man skulde plante, men det var 
først i Aaret 1760, at Plantningen begyndte i Statsskovene. 
Hvad der tidligere var gjort i denne Retning, har ingen 
Betydning og kun historisk Interesse. Men i Aaret 1770 
begyndte v.Langen sine store Årbeider i de nordsjællandske 
Statsskove, som vel led nogen Afbrydelse ved hans Død, 
men derefter bleve optagne paany og fortsatte lige til 
vor Tid; men det var kun Statsskovene, som havde godt 
deraf, thi i Begyndelsen var der kun ganske enkelte Skov- 
ejere, som fulgte Statens Exempel; Græsningen vedblev 
at tære paa Skovens Kraft, og det i en Tid, hvor Skovens 
skrøbelige Tilstand var almindelig anerkjendt. Det, hvor- 
ved Aarene efter 1760 kom til at gjøre Epoke i de danske 
Skoves Historie,erdenstoreFormindskelseafSkovens 
Udstrækning, somdengang fandtSted. I ingen anden 
Periode i de danske Skoves Historie fandt saa store Ryd- 
ninger eller Ødelæggelse af Skov Sted, navnlig ikke i en 
saa kort Tid. Mærkeligt er det, at denne Afskovning af 
Landet i Grunden blev bevirket ved det Liv, som begyndte 
at røre sig i Landøkonomien, og ved Anerkjendelsen af, 
at den danske Jord blev slet behandlet og langtfra frem- 
bragte det, som den kunde. Bøndernes Agerbrug be- 
fandt sig 1750 omtrent paa samme Trin som 1250, ja, 
at dømme efter Udbyttet, havde Tilbagegang fundet Sted. 
Nu begyndte Mange at tænke over Agerbruget og indsee, 
at dette kunde drives påa en mere forstandig Maade og 
