429 
De afvege imidlertid fra deres Forgængere ved den om- 
hyggelige Pleie og Behandling, som de ydede Skovene; 
derfor er ikke ålene de Petersgaardske Skove de smukkeste 
og bedste Statsskove, men Herregaardene paa det gamle 
Vordingborg Gods kunne med Rette være stolte af deres 
smukke Skove. 
Allerede tidligere, nemlig 1765, havde man solgt K ol- 
dinghus Gods, men. man fulgte her en anden Fremgangs- 
maade, hvilket beredte Skovene en forskjellig Skjæbne. 
Bønderne vare her ikke såa kraftløse som i Sjælland; de 
havde Lyst og Mod til selv at kjøbe deres Gaarde, og 
man havde her det Særsyn, at 1700 Gaarde og Steder 
bleve bragte under Auktionshammeren og enkeltvis op- 
raabte til Salg.  Koldinghuses Bønder kjøbte selv deres 
Gaarde og overbøde i Reglen de Fremmede.  »Fri- 
heden er kjær,« siger Præsten Walse, som var tilstede 
ved Auktionen:  »Det rørte mig meget at see man- 
gen en Bonde, der hidtil havde levet som Selveier 
af Frygt for Trældom at overbyde dem, som vilde kjøbe 
sig til deres Herrer paa denne Auction.«”) Hvor glædelig 
end dette Vidnesbyrd er om Bondens Dygtighed og Selv- 
stændigbed i disse Egne, hvor heldbringende Følgerne 
end vare for Velstandens Tiltagende, fik Skovene dog et 
frygteligt Saar, og det ikke i et enkelt Sogn, men næsten 
over hele Godset, og dette Saar er for mange Skoves 
Vedkommende endnu ikke lægt.  sGaardene bleve nemlig 
sølgte med deres Skovlodder, og da det maatte være 
vanskeligt for den, som ingen Penge havde, at tilveie- 
bringe den halve Kjøbesum, skjøndt den kun beløb sig 
") Wilse: Reise-Iagttagelser 5 D. S. 89. 
