v EG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. ^^ 



3:o) talar för detta påståendes riktighet äfven den omstän- 

 digheten, att de amerikanska hvalfångarfartygen icke utsträcka 

 sina fångstfärder hingt vester om denna udde. Om hvalrossen 

 förekommer uti det angifna området, d. v. s, mellan Chatanga- 

 viken eller Lenaflodens mynning och kap Schelagskoj, så måste 

 det antagligen vara uti mycket ringa antal. 



Förklaringen af detta mäkvärdiga förhållande tror jag för- 

 nämligast bör sökas uti detta områdes fattigdom på de moUu- 

 sker, Mya truncata och Saxicava rugosa, som enligt prof. A. 

 J. Malmgrens ' undersökningar vid Spetsbergen utgöra hval- 

 rossens hufvudsakliga föda. För att öfvertyga mig härom, 

 skref jag till dr Stuxberg och bad om uppgift på alla de punk- 

 ter, der nyssnämnda eller närstående molluskarter blifvit an- 

 träffade. Svaret innehöll följande förteckning på fyndorter 

 från Sibiriska Ishafvet. För 



Mija truncata Linné 



station 16, - 8 famnars djup, föga lerblandad sandbotten, 



» 20, 12 famnar, sandbotten, 



5 21, 10 famnar, sandbotten, 



0.9, 20 famnar, lerblandad sand, 



■) 00 c, 9 — 15 famnar, stenig, lerblandad sandbotten, 

 samt möjligen ett par andra ställen. 



Saxicava pholadts Linné 



station 32, 10 famnar, sandbotten, 



:> 41, 20 famnar, lerbotten, 



» 45, 5 famnar, lithothamniumbotten, 



» 72, 15 famnar, stenig lerbotten, 

 men knappast annorstädes. 



Af de ofvan uppräknade stationerna äro 10, 20, 21, 32, 

 39, 41 och 45 belägna inom Kariska hafvet och dess närmaste 

 grannskap, d. v. s. icke öster 81° ostl. long. fr. Gr. Stationen 

 72 är belägen vid Chatangavikens mynning. Öster ut här- 

 ifrån är ingendera af dessa mollusker anträffad förr än vid 

 stat. 00, d. v. s. Vegas vinterqvarter. Uti hela det bälte, der 

 hvalrossen hittills ej anträffats, har således icke heller någon- 

 dera af ofvannämnda båda musslor blifvit funnen. Om de 

 också skulle der förekomma, så är det troligen dock icke i 



1 Iakttagelser och anteckningar till Finmarkens och Spetsbergens Dägg- 

 djursfauna (Öfvers. af Kongl. Vet.-Akad. Förh. 1863, N:o 2), pag. 131. 



- Jfr Stuxberg, Evertebratfaunan i Sibiriens Ishaf. Vega-expeditionens 

 vetenskapliga iakttagelser, Bd I, tafl. 15. 



