98 SORDQVIST, SIBIR. I SH AF SKU ST EN S D ÄG Ci DJ U RS FAU N A. 



V. Baer ^ uttalar, efter att hafva anmärkt om Cooks afbildning 

 af hvalrossen, att detta djurs klumpiga form hos honom är 

 bättre återgifven än på alla tidigare afbildningar, men att 

 den ^ynQs vara något öfverdrifven, i en not den förmodan, 

 att östliga hvalrossen skulle vara mycket tjockare (»feister») 

 än den vestliga. Dessutom säger han: »Auffallend ist es fer- 

 ner dass der borstige Bart gar nicht abgebildet ist, obgleich 

 man die Löcher fiir die Bartborsten sieht.» Leid}?-, - som sett 

 två exemplar af Stillahafs-hvalrossen, anmärker äfven, att 

 betarne hos desse äro smalare och hafva en annan böjning 

 samt att borsten på öfverläppen äro kortare. Dessutom har 

 frågan om Stillahafs-hvalrossens afvikelse från Atlanter-hval- 

 rossen blifvit mer eller mindre i förbigående omnämnd af 

 Fremery, Stannius och v. Middendorff. Troligtvis hafva de 

 alla mer eller mindre stödt sig på de uppgifter, som Cook 

 lemnar. De ende författare, hvilka — så vidt jag vet — sjelfva 

 sett Stillahafs-formen, äro, utom Cook, Shaw och Leidy, endast 

 Scammon, Elliott och Allén. Soammon ^ beskrifver Stilla hafs- 

 hvalrossens yttre utseende, lif och utbredning utan att inlåta 

 sig på någon jämförelse med Atlanter-formen. Han uppgifver 

 hvalrossens längd till 10 — 14 fot och omkretsen till 8 fot. 

 Om skäggborsten säger han: »The cheeks are stuclded with 

 four or five hundred spines or whiskers, some of which are 

 rudimentary while others grow to the length of three or four 

 inches.» — Betarnes medellängd uppgifver han till 2 fot, men 

 enstaka individer finnas med 2'/2 — 3 fot långa betar. »At 

 their junction with ' the skull, they are about three inches 

 asunder, they project at an ol)tuse angle from the upper jew,. 

 and in some instances meet at their extremities, while others 

 grow perpendicular to each other, or turn outward on each 

 side. There is considerable diversity in the length, shape 

 and size even in the fullgrown tusks, some being very short 

 and stout, while others are elongated and slender. » Det ser 

 ut, som om han icke skulle veta, att honans betar äro sma- 

 lare och mer inåtböjda än hanens. 



Allén är dock den förste, som bestämdt uttalar den åsigten, 



1 AnatomLsche und Zoologische Unlersuchungen iiber »las Wallross 

 (Trichechus Eosmarus). Mémoires de TAcadémie Imp. des Sciences de S:t. 

 Pétersbourg. Sixiéme Serie, Sciences naturellés, Torne II. 1818). Pag. 127. 



^ Transactions of the American Philosoph. Soc. held at Philadelphia, 

 vol. XI new series, part I. 1857. Pag. 85. 



■'* IVIarine Mammals of the North- Western Coast of North-America. San 

 Francisco and New- York 1874 in 4:o. 



