112 KO RDQVIST, SIBIE. I SH AFS K UST E KS DÄGGDJUIiSFAUNA. 



djuret icke blifvit dödadt i denna trakt, utan hämtadt söder 

 eller vester ifrån, från någon skogstrakt, v. Wrangel upp- 

 gifver, att den förekommer i skogarne vid Kolyma. Detsamma 

 sades äfven af tschuktscherna, äfvensom att den fans vid 

 Anadyr och i skogarne mellan dessa båda floder. 



v. Middendorff har påvisat, att elgens utbredningsområde 

 i Sibirien under senare tider blifvit mindre än det förut varit. 

 I NO ser det dock ut, som om den ännu skulle gå så långt 

 skogarne räcka, och måhända förirrar den sig till och med 

 ibland utom skogsgränsen. På Lenaflodens östra strand, der 

 den ännu nyligen skall hafva gått till skogsgränsen, har den 

 enligt Czekanowsky ^ dragit sig söder ut. 



Rangifer tarandus (L.) Lilljeb. 



Tsclmktsch. U\oranr, - tawreru 



\Adlju(llju — vildren. 



På Hvitön sågs en mindre hjord om ungefär 10 vildrenar. 

 Vid Dicksons hamn sköts en. På Tajmyrön såg löjtnant 

 Brusewitz omkring 30 renar. Dessutom sågs en mängd ren- 

 spår vid landningsstället den 13 augusti mellan Dicksons 

 hamn och Tajmyrön samt på kap Tscheljuskin. Enligt tschuk- 

 tschernas utsago går vildrenen om sommaren ner i stora 

 skaror till kusten af Ishafvet. Om vintern skola endast en- 

 staka exemplar stanna qvar i bergstrakterna närmast kusten; 

 de fleste draga deremot längre söder ut. Den 23 mars sågo 

 löjtnant Brusewitz och jag under en exkursion 20 — 30 eng. 

 mil från kusten på höjden Hotschkanranga två färska ren- 

 spår, hvilka enligt tschuktschen Nottis påstående voro af två 

 dylika, efterblifna vildrenar. 



Tamren hafva vi under A^ega-expeditionen sett hos samo- 

 jederna och ryssarne vid Jugor schar och hos rentschuk- 

 tscherna. Befolkningen vid Jugor schar, som kommer dit 

 endast för sommaren, men om vintern vistas i Pustosersk vid 

 Petschora, hade förlorat ofantligt mycket renar genom sibiriska 

 pesten, som de senaste åren härjat i dessa trakter. En samo- 

 jed hade af 1,000 renar qvar endast 200. Den största ren- 

 hjorden i dessa trakter uppgafs till 1,000 renar. Deremot 

 sades de i Ischimsk boende syrjänerna äga hjordar, som upp- 

 gå ända till 4 — 5,000 stycken. 



För att gifva ett begrepp om de samojediska tamrenarnes 



•' Ryska Geograf. Siillsk. Isvestija, 187r), pag. 331. 



