132 KATH01{ST, JAPANS FOSSILA FL O HA. 



från den organiska verldens uppkomst alltjämt blifvit kallare, 

 måste äfven denna förändring fortfarande hafva gynnat en van- 

 dring från polartrakterna till lägre breddgrader. De arktiska 

 (och antarktiska) länderna skulle sålunda alltjämt hafva varit 

 de vigtigaste bildningscentra för jordens vegetation, till livilka 

 dock naturligtvis komma en mängd andra, hvilkas element 

 stundom, isynnerhet då de förra trakterna varit sänkta under 

 hafsytan, kunnat blifva de herskande. Och naturligtvis ha 

 äfven under växternas vandringar och hvar som helst nya 

 arter alltjämt i tidernas lopp kunnat uppkomma. Vid betrak- 

 tande af dessa förhållanden m.å man derför ej förundra sig 

 öfver de stora luckor, som ännu finnas i vår kännedom om 

 växtlighetens utveckling på vår jord, det är snarare egen- 

 domligt, att de ej äro större. Der förändringarne i de klima- 

 tologiska förhållandena skett långsamt och detta äfven varit 

 fallet med de geologiska, se vi, att ett lands typer genom 

 oerhörda tidrymder kunna vara stationära och endast i sin 

 mån undergå förändringar till arten. En stor del af de ter- 

 tiära formerna i norra Amerikas flora kunna således spåras 

 tillbaka till kritan, från denna hafva de så småningom för- 

 ändrats genom den eocena tiden och den miocena. ^ Men i 

 de mellersta miocena aflagringarne möta vi äfven här den 

 cirkumpolära florans arter, som nu invandrat och blandat sig 

 med de i Amerika förut inhemska. Hade fördelningen af land 

 och haf under tertiärtiden äfven i norra Amerika varit under- 

 kastad upprepade vexlingar, så hade väl svårligen dessa äldre 

 tj^per så länge kunnat bibehålla sig. Men att de ena elemen- 

 ten äro ursprungligen inhem^ska, att de andra deremot äro in- 

 vandrade, om detta hade man svårligen kunnat erhålla någon 

 kännedom utan studium af de fossila växterna, och den växt- 

 geografi, som ej tar hänsyn till de geologiska förändringarne, 

 utan vill basera sig uteslutande på växternas nuvarande ut- 

 bredning, kan derför påtagligen endast genom en lycklig 

 slump träffa den rätta lösningen. Af det ofvan sagda torde 

 äfven en annan omständighet utan vidare kunna inses, näm- 

 ligen huru utomordentligt vigtig undersökningen af polar- 

 ländernas (och äfven de antarktiska ländernas) fossila floror 

 måste vara, ty af allt att döma har man just der bästa utsigten 

 att lösa en mängd spörsmål rörande växtlighetens utveckling 

 på vår jord. 



^ Lesquereux, Contributions to the fossil flora of the Western Terri- 

 tories. Part 2. The tertiary flora. (F. V. Hayden, Eeport of the United 

 States geological survey of the territories. Vol. 7.) Washington 1878. 



