VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARIiETEN. 135 



stor mängd familjer eller afdelningar deraf i Japan sin nord- 

 liga gräns, såsom t. ex. lauraceer, tropiska cupuliferer, Fodo- 

 carpus, åtskilliga euphorbiaceer och saxifrageer, melastomaceer, 

 lardizabaleer etc, till h vilka en hel mängd andra skulle kunna 

 fogas. Och på samma sätt hafva åtskilliga nordliga former 

 här sin sydliga gräns. 



Grisebach, ^ äfvenledes en motståndare till utvecklings- 

 teorien, ville i likhet med Miquel ej tillerkänna de närstående 

 eller vikarierande arterna någon vigt vid frågan om de s. k. 

 amerikanska elementen i Japans flora, men ej nog härmed, 

 han trodde sig äfven kunna helt och hållet bortförklara den 

 ofta vidrörda företeelsen, att dessa element hade sina närmaste 

 motsvarigheter i östra Amerika. Af Miquels 81 arter skulle 

 nämligen ej mindre än 41 finnas i vestra Amerika »und also 

 noch täglich ihre Samen iiber das stille Meer ausstreuen kön- 

 nen». - Af öfriga arter förklarade han en del tvifvelaktiga 

 eller icke identiska, och beträfifande de andra hufvudsakligen 

 mera tempererade och hvilka äfven förekommo i Canada an- 

 .såg han det sannolikt, att äfven dessa framdeles skulle finnas 

 inom vestra Amerika vid Stilla hafvets kust. På detta sätt 

 fick han endast tvänne för blott östra Amerika och Japan 

 identiska arter, nämligen tvänne sumpväxter, hvilka som be- 

 kant vanligen hafva en stor utbredning. De nyaste forsknin- 

 garne i Japan hafva emellertid stadfästat och vidgat den äldre 

 åsigten, ^ och Grisebachs slutsatser kunna derför icke till- 

 mätas någon betydelse, isynnerhet, såsom Engler påpekat, 

 sedan Alaskas och Sachalins tertiärfloror blifvit kända. 



Engler tillkommer den stora förtjensten att hafva sökt 

 grunda de växtgeografiska spörsmålen på paleontologiens re- 

 sultat. * Det blir honom derför lätt att vederlägga Grise- 

 bachs ofvan vidrörda mening. Hvad Japans vegetation för 

 öfrigt angår, framhålles först, att ännu på Yeso liksom i 



' Grisebach, Die Vegetation der Erde. Leipzig 1872. 



^ Grisebach har härvid förbisett, att hafsströmmarne (Kuro-Siwo) gå 

 från Japan mot Amerika ocli ej tvärt om. 



^ För öfrigt bör ihågkommas, att ej blott Japan, utan äfven Amurlandet, 

 Kina och Himalaja likaledes hafva att uppvisa en större eller mindre 

 mängd ostamerikanska och polartertiära element. På tal härom torde böra 

 anmärkas, att enligt Le Marchant Moore (Journal of Botany 1875, sid. 

 225) äfven en Liriodendron finnes i Kina, hvarför Englers uppgift (sid. 

 23 i nedan citerade arbete), att slägtet endast förekommer i Amerika, ej 

 synes vara riktig. 



■* Engler, Versuch einer Entwickelungsgeschichte der PflanzenAvelt, 1. 

 Leipzig 1879. 



