VEGA-EXPKDITIOKEN S V E T EN S K A PIj 10 A A Ii Ji ET EN. 



137 



pischen Zone, der allerdings in der Configuratioii des Ländes 

 begriindet ist, die innigen Beziehungen der subtropischen 

 Flora Japans zu der des tropischen Asiens zeigen, dass in 

 diesem Gebiet solche Störungen, wie sie während der Glacial- 

 periode in Europa und Nordamerika herbeigefilhrt wurden, 

 hier seit der Tertiärperiode nicht eingetreten sind. » 



Enligt dessa åsigter skulle sålunda den nu lefvande ja- 

 panska floran omedelbart härstamma från en med densamma 

 mycket öfverensstämmande tertiärflora, och särskildt skulle de 

 subtropiska och tropiska element, som ingå i den japanska 

 vegetationen, ända från tertiärtiden här hafva bibehållit sig. 



Vi skola längre fram återkomma till dessa frågor för att 

 nu slutligen påpeka, att jämte de amerikanska, ostasiatiska 

 och ostindiska elementen i Japans flora ingå der äfven euro- 

 peiska. Af Japans 2743 arter finnas sålunda enligt Englers 

 beräkning 396 eller något mer än 13 % äfven i vestra Europa. 

 Dessa europeiska arter äro i allmänhet sådana, som hafva en 

 vidsträckt utbredning genom hela norra Asien, men flere af 

 dem äro i Europa och större delen af Asien helt isolerade, 

 under det att deremot östra Asien och norra Amerika hafva 

 att uppvisa närstående arter. 



Såsom sammanfattning af hvad här anförts om Japans 

 vegetation kan densamma sålunda sägas utgöras dels af asiatiska 

 element (såväl ostasiatiska som ostindiska), dels af asiatiskt- 

 amerikanska eller polartertiära, dels af europeiskt-asiatiska, 

 samt slutligen af de inhemska eller för Japan egendomliga. 

 Ett för den japanska vegetationen utmärkande karaktersdrag 

 är den stora mängd af träd och buskar i förhållande till ört- 

 artade växter, som här förekommer. Redan Zuccarini fäste 

 uppmärksamheten härvid, ehuru visserligen hans uppskatt- 

 ning af förhållandet mellan trädartade och örtartade växter 

 var något för hög — 1:3, under det att förhållandet snarare 

 torde vara såsom 1:4. Detsamma är enligt Grisebach (l.c.) 

 fallet i norra Kina kring Peking, under det att förhållandet 

 i Amurlandet gestaltar sig (liksom i norra Amerika) såsom 

 1 : 6. Längre söder ut blir skilnaden ännu mindre, ty vid 

 Hongkong utgöra träden enligt Bentham (citerad af Grise- 

 bach l.c.) hälften af hela vegetationen. På grund af denna 

 mångfald af trädslag få skogarne i Kina och Japan ett visst 

 drag gemensamt med tropikerna, der vexlingen är ännu större, 

 och genom de mera allmänna subtropiska former, som här 

 förekomma, såsom bambu- och lagerarter, blir denna likhet 

 ytterligare ökad. Såsom vi framdeles skola se finnas dock 



