150 NATHORST, JAPANS FOSSILA FLORA. 



svårförklarligt, men som väl äfven det i sinom tid skall erhålla 

 en tillfredsställande lösning. Det står naturligtvis ej minst i 

 samband med åldern af Japans berg. 



Frågan om Mogiflorans ålder kan sålunda påtagligen ej 

 för närvarande erhålla något annat svar än att den antingen 

 måste tillhöra slutet af den tertiära eller början af den qvar- 

 tära tiden. Då någon egentlig gräns mellan de bildningar, 

 som tillhöra den ena eller andra tidrymden, naturligtvis icke 

 kan dragas, är ett närmare bestämmande af aflagringens ålder 

 af jämförelsevis underordnad vigt. Med dessa slutsatser, som 

 hufvudsakligen grundats på de klimatologiska förhållanden, 

 öfver h vilka fioran gifver vittnesbörd, stämmer fullkomligt den- 

 sammas ställning till den nutida vegetationen. Den innehåller 

 ju nämligen en stor mängd med de nu lefvande antingen iden- 

 tiska eller mycket närbeslägtade arter; äldre än pliocen kan 

 floran derför svårligen vara. 



En jämförelse med Sachalins och Alaskas miocena fioror 

 är härvid intressant nog. Belägen 18 breddgrader nordligare, 

 utvisar den förra helt säkert en något varmare flora än Mogis, 

 under det att Alaskas, 9 grader ännu längre mot norr, knap- 

 past kan sägas vara kallare. Det är emellertid, såsom ofvan 

 påpekats, tydligt, att då sagde förhållanden på Sachalin och 

 Alaska voro rådande, måste Japans klimat varit varmare än 

 nu, således floran ännu rikare på subtropiska element än för 

 närvarande. Japans miocena flora måste sålunda varit vidt 

 skild från Mogis. Intressant är äfven en jämförelse mellan 

 denna senare och den miocena floran i Schweiz, 14 a 15 bredd- 

 grader nordligare, och dock innehållande palmer, Ficus, Arto- 

 carpus, Cinnamomum m. fl., af hvilka flere visserligen hafva 

 förvandter bland de subtropiska elementen inom Japans nu lef- 

 vande flora, men icke inom den fossila floran vid Mogi. Iso- 

 termerna sänka sig visserligen vid östra Asien, men ej till 

 den grad, att en sådan olikhet derigenom skulle kunna för- 

 klaras. 



Englers ofvan anförda åsigter, att istidens temperatur- 

 nedsättning icke skulle sträckt sitt inflytande till Japan, äro 

 sålunda såsom vi redan sett icke längre hållbara. Tvärtom 

 kan man af den lyckliga omständigheten, att dessa fossila 

 växter upptäcktes just på Japans södra del, med säkerhet på- 

 stå, att sagde temperaturnedsättning utöfvat sitt inflytande på 

 växtligheten åtminstone öfver hela det nutida Japan, samt 

 troligen äfven något sydligare, ehuru naturligtvis med af- 

 tagande intensitet. Och då de subtropiska elementen, som 



