152 NATHORST, JAPANS FOSSILA FLOHA. 



tidigt liade Japans skogsfiora nedträngt till hafvets nivå. När 

 klimatet efter istiden ånyo förmildrades, kunde dessa växter 

 återvandra norr ut till sitt forna hemvist på Japan, senare 

 inträdde den sänkning, som skilde K^orea och norra Lu-tschu- 

 öarnes land derifrån och förvandlade det senare till en ögrupp. 

 Men under dessa vandringar hade flere arter gått under, och 

 på detta sätt uppstodo måhända de monotypiska slägten, på 

 hvilka Japan är så rikt. Dessa åsigter öfverensstämma i det 

 stora hela med Englers, nämligen så till vida som Japans nu- 

 tida flora till stor del anses såsom de decimerade qvarlefvorna 

 af en äldre vegetation, skilnaden ligger hufvudsakligen deruti, 

 att denna vegetation måste tänkas hafva företagit tvänne stora 

 vandringar sedan den miocena tiden, nämligen en från Japan 

 söder ut samt derpå en annan i motsatt riktning. 



Men då Japans skogsfiora var den rådande vid Mogi, 

 måste norra Japan hafva hyst ännu mera nordliga former, 

 hvilka då å ena sidan öfver Sachalin kunnat invandra från 

 Amurlandet, å den andra öfver Kurilerna från Kamtschatka. 

 Vid klimatets senare förmildring kunde dessa sedermera dels 

 vandra åter till sitt forna hemvist dels upp på Japans berg, 

 och såsom Rein särskildt framhållit är Japans alpina flora 

 just förvandt med floran i sagde länder. ^ 



Engler har lagt en särskild betydelse på det förhållande, 

 att Amurlandet och Yeso hysa en mängd växter, som visser- 

 ligen äro fullt tempererade former, men dock hafva sina när- 

 maste förvandter i södra Japan eller på de ostindiska öarne. 

 Han söker förklara denna omständighet sålunda, att sagde 

 former skulle vara sådana afkomlingar af eocen- och miocen- 

 tidens subtropiska vegetation, som så småningom lämpat sig 

 efter de förändrade förhållandena och dervid gifvit upphof till 

 nya, tempererade arter. Mot denna förklaring torde visser- 

 ligen ingen berättigad invändning kunna göras, men deremot 

 torde här böra påpekas, att uppkomsten af dylika former i 

 hög grad måste hafva gynnats af den starkare kamp för exi- 

 stensen, som måste hafva uppstått när istidens temperatur- 

 nedsättning här gjorde sig gällande. Ty under det att en 

 del former härvid utdogo, kunde andra, som voro mera pla- 

 stiska och härdiga, lämpa sig efter de nyinträdda betingel- 

 serna och på samma gång gifva upphof till nya arter, fullt 

 lämpade för de förändrade förhållandena. Och liksom man i 



' Huru kallt klimatet i norra Japan och på dess höga berg då var kan 

 naturligtvis ännu ej afgöras, men det skulle ej numera förefalla oväntadt, 

 om man der kunde påvisa spår af lokala glacierer. 



