VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



153 



Europa mångenstädes kan uppvisa spridda qvarlefvor från isti- 

 dens vegetation, likaså torde kanske flere nordliga former, som nu 

 finnas på Iviousious berg, vara att anse för dylika »efterposter». 



Afven öfver några växtgeografiska spörsmål rörande vegeta- 

 tionen på Himalaja torde Mogifloran indirekt kasta något 

 ljus. Himalaja äger nämligen några, ehuru visserligen ej 

 många, amerikanska tempererade tyi)er. Såsom Engler på- 

 pekat torde det vara temligen gifvet, att dessa fordom från 

 länderna vid Berings sund vandrat längs de berg, hvilka från 

 Amurlandet sträcka sig i sydvestlig riktning utmed öknen 

 Gobi. Nu skulle likvisst en sådan vandring icke kunna ske 

 på grund af klimatets torrhet, och Engler antager derför, 

 att den skedde fordom då Gobi, såsom Richthofen ådaga- 

 lagt, var ett stort inhaf, och då antagligen klimatet icke längre 

 lade något hinder i vägen för sagde växters spridning längs 

 bergen. Emellertid är det tydligt, att samma temperaturned- 

 sättning, som vid tiden för Mogilagrens bildning drifvit de 

 subtropiska växterna från Japan, äfven måste hafva gjort sig 

 gällande på Asiens fastland. ^ Och då detta bland annat äfven 

 måste haft till verkan, att den tempererade floran stigit ned 

 på slätterna, blir härutaf en gifven följd, att ifrågavarande 

 former just under eller strax före istiden haft lättast att verk- 

 ställa sin vandring. Eller med andra ord, under och före is- 

 tiden måste Amurlandets flora vandra söder ut, och samtidigt 

 steg Himalajas tempererade ned på lägre nivå vid detta bergs 

 norra sida, hvarigenom afståndet mellan de båda flororna 

 förminskades. Liksom den alpina och arktiska floran under 

 istiden kunde blanda sig med hvarandra på Europas lågland, 

 likaså kunde törhända Amurlandets och Himalajas tempere- 

 rade floror under istiden åtminstone träda i utbyte med hvar- 

 andra. Och liksom en del alpina arter i Europa mycket väl 

 ursprungligen kunna hafva varit arktiska, fastän de nu endast 

 finnas i alpländerna, likaså kunna de amerikanska former, 

 som i Asien nu äro inskränkta till Himalaja, mycket väl for- 

 dom hafva funnits i Amurlandet. Härmed skall ej vara sagdt, 

 att vandringen måste hafva skett just under istiden, menin- 

 gen är endast att påpeka, att en sådan då törhända allra lät- 

 tast kunnat ske. 



Som vi häraf finna är upptäckten af Mogifloran för känne- 

 domen om östra Asiens forna klimat och isynnerhet för i 

 samband dermed stående växtgeografiska och andra veten- 



1 Se härom noten på sid. 149 om Przewaljskis uppgift om gletscher- 

 mäi'ken på Suma-Hada. 



