154 NATHORST, JAPANS FOSSILA FLORA. 



skapliga frågor af allra största betydelse. Högligen önskvärdt 

 vore det derför, om denna upptäckt kunde leda till insamling 

 af fossila växter äfven i andra trakter af Japan. 



B. Beskrifning öfver arterna. 



Före den speciella beskrifningen öfver bladaftrycken torde 

 en öfversigt af bladens nerveringsformer här vara på sin plats, 

 så mycket hellre som nerveringens terminologi härmed för 

 första gången införes i svensk drägt, och som våra botaniska 

 handböcker innehålla intet eller mycket ofullständigt derom. 

 Tyvärr gäller detsamma dm hela den deskriptiva botaniken, 

 ty ehuru nerveringen lemnar de allra säkraste karaktererna 

 vid bestämning af blad eller bladaftryck, omnämnes den i 

 dylika arbeten alls icke eller så ofullständigt, att växtpaleon- 

 tologen icke kan begagna sig af de uppgifter, som der lemnas. 

 Ja icke en gång vid så skilda former som kantnående sido- 

 nerver i motsats mot slingbildande fästes något afseende, och 

 detta ehuru dessa nerveringsformer ofta kunna vara utmär- 

 kande för hela slägten eller t. o. m. familjer. Så mycket nog- 

 grflnnare hafva växtpaleontlogerna egnat sig åt studium af 

 bladens nervering, och flere arbeten öfver de nu lefvande väx- 

 ternas nerveringsformer äro af dem utgifna för att tjena som 

 ledning vid bestämmandet af de fossila. Att de deskriptiva 

 botanisterna det oaktadt icke tagit någon häns}^ dertill torde 

 helt enkelt bero deraf, att för de lefvande växtarternas sär- 

 skiljande behöfver nerveringen i de flesta fall icke rådfrågas. 



Leopold v. Buch lade den första grunden till nerverin- 

 gens terminologi. Den har sedermera vidare utvecklats af v. 

 Ettingshausen och Heer. I enlighet med Schimper skall 

 jag med få förändringar följa den senares framställning, sådan 

 den lemnats i Flora tertiaria HelveticC, såsom på en gång- 

 mycket enkel och lätt öfverskådlig. 



A. Fjädernerviga blad (fol. penninervia). 



Här har man först och isynnerhet att aktgifva på den 

 vinkel, under hvilken sidonerverna utträda, deras förlopp och 

 antal (hvilket hos åtskilliga blad är temligen konstant, under 

 det att det hos andra icke lemnar någon ledning). De grenar, 

 som utgå från sido-(eller sekundär-)nerverna till kanten, kallas 

 tertiärnerver, under det att de nerver, som medelbart eller 



