VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA AJiBETEN. 



205 



Med hänseende till form och nervering öfve rens stäm ma 

 dessa blad mycket med parbladen ai Ailanthus glandulosa Desf., 

 dock saknas de för denna senare utmärkande glandelbärande 

 tvänne tänderna. 



65. Phyllites angustus m. 



Tafl. 17, fig. 15—17. 



Blad jämnbredt-lancettlika, helbräddade, med rundad bas, 

 tydlig medelnerv och temligen glesa, bågböjda och slingbil- 

 dande sidonerver. Så ofullständigt bevarade som dessa blad 

 äro kunna de naturligtvis icke ens tillnärmelsevis bestämmas. 



QQ. Phyllites obsoletus m. 



Tafl. 12, fig. 8.' 



Den nedre delen af ett skaftadt jämnbredt blad med stark 

 och rak medelnerv, inga skönjbara sidonerver. ^ 



Man kunde ifrågasätta, om ej detta blad kunde tillhöra 

 Ilex Heeri m., h vilket dock på grund af dess jämnbreda form 

 ej synes sannolikt. Det ligger i den gröfre bergarten och kan 

 naturligtvis icke närmare bestämmas. Månne Skimmia''! 



67. Phyllites fraxinoides m. 



Tafl. 14, tig. 4. 



Endast fragment af ett blad föreligger. Det synes hafva 

 varit lancettlikt, är glest tandadt med jämntjock medelnerv, 

 slingbildande sidonerver, äfven ofullständiga mellan de full- 

 ständiga, med randfält, kantnerverna utmynna i inskärningarne 

 framför tänderna, nervillerna äro upplösta i nervmaskor af 

 flere ordningar. 



Professor Maximovicz har benäget fäst min uppmärk- 

 samhet derpå, att detta fragment mycket synes öfverens- 

 stämma med bladen af Fraxinus Sieboldiana BL, och sedan 

 jag af honom erhållit jämförelsematerial — arten saknas i 

 Riksmusei herbarium — måste jag helt och hållet biträda 

 hans åsigt. Öfverensstämmelsen är i sjelfva verket så stor, 

 att man säkerligen ej skulle löpa någon stor risk, om man 

 upptoge bladet såsom Fraxinus Sieboldiana, ehuru försigtigheten 

 bjuder att använda det beteckningssätt, som här skett. 



