208 NATIIOIiST, JAPANS FOSSILA FLORA. 



Erinrar m3^cket ora Ulmus parvifolia Jacq., lefvande i 

 Japan och Kina, hos hvilken likvisst sekundärnerverna vida 

 oftare äro förgrenade. Härigenom blifva de föreliggande bla- 

 den mera lika den tertiära Uhmis minuta Göpp. samt vissa 

 former af U. plurinervia Ung. Såsom redan nämnts kan man 

 af det förhandenvarande materialet ej afgöra, med hvilken af 

 dessa arter de fossila bladen snarast böra jämföras. 



2. Phyllites coryloides m. 



Tafl. 18, fig. 5, f— g. 



Fragment af några temligen breda blad med kantnående 

 sidonerver och öfvertvärande nerviller. De äro ej bestämbara, 

 men erinra ej obetydligt om bladen af Corylus. Anmärkas 

 bör, att bladkanten ej är bibehållen, och den å taflan synliga 

 tandningen är sålunda endast skenbar. På Japan finnas tvänne 

 arter af detta slägte, nämligen C. heterophylla Fisch. och 

 rostrata Ait. Bladen kunna dock äfven jämföras med Alnus 

 och Quercus. 



3. Phyllites carpinoides m. 



Tafl. 18, fig. .5,h— k. 



Blad med tydlig medelnerv, starka, raka eller något båg- 

 böjda, motsatta eller alternerande kantnående sidonerver, ner- 

 viller ganska starka, tydligt öfvertvärande. 



Då hvarken bladkanten, basen eller spetsen är bevarad, 

 kunna naturligtvis dessa blad ej säkert bestämmas. Emeller- 

 tid har man knappast mer än fyra arter att välja på, till 

 hvilka bladen skulle kunna höra, nämligen Carpiniis japonica 

 BL, C. cordata Bl., Acer carpinifoUnm S. et Z. samt Quercus 

 serrata Thunbg. Då det är att antaga att bladen ej kunna 

 hafva varit särdeles bredare än fragmenten visa, enär dessa 

 sinsemellan visa en stor öfverensstämmelse, måste i första 

 rummet Carpimts japonica ifrågasättas. Denna har dock i all- 

 mänhet mera tättstälda sidonerver, och nervillerna äro relativt 

 mindre framträdande. I dessa båda hänseenden öfverens- 

 stämmer C. cordata bättre, hvars blad dock äro vida bredare, 

 med tertiärnerver. Detsamma gäller om Acer carpinifolium, 

 under det att Quercus serrata har samma form som de fossila 

 bladen, samma ställning hos sidonerverna samt lika starka 



