232 NOHDijVJST, TIJ.L KÅSSEDOMEN OM TSC H U KT SCHEHN A. 



Om de på asiatiska sidan om Berings haf boende eskimå- 

 ernes benämning på sig sjelfva kan jag icke afgifva något på 

 egen erfarenhet grundadt yttrande. Säkert är, att tsehulctscherna 

 kalla dessa eskimåer dijiiaan, kuststräckan längs Berings haf der 

 de bo ÅiiguatV och detta haf AyguatVeu anka. Som jag är böjd 

 att tro, inbegripa såväl rentschuktscherna som de vid Ishafvet 

 boende kusttschuktscherna uti detta namn äfven den tschuk- 

 tschiska talande kustbefolkning, som bor söder om Ostkap. 

 Denna min förmodan grundar jag derpå, att alla de tschuktscher, 

 med hvilka jag under Vegas öfvervintring samtalade, och som 

 för mig uppräknade de längs kusten belägna tschuktschiska 

 l)yarna, påstodo, att UecWe, den första byn vester om Ostkap, är 

 den sista af tschuktscher bebodda plats, och att den följande 

 byn Peeh, som enligt deras förklaring borde ligga strax söder 

 om Ostkap, är bebodd af dij[/uaii. På sannna sätt, sade de, är 

 fallet med den öfriga kuststräckan söder ut. Som redan blifvit 

 nämndt, påträffade vi dock uti byn Nunamo tschuktschisk be- 

 folkning. Under vistelsen der har jag om denna bys befolkning 

 antecknat bland annat följande: 



Redan innan vi hunnit ankra, kom från byn en båt med 

 karlar till fartyget. Dessa voro inga eskimåer, som jag enligt 

 fiere författares utsago hade trott, utan tschuktscher — åtmin- 

 stone talade de såväl sinsemellan som med mig tschuktschiska, 

 så att jag förstod dem. De använde dock några andra ord än 

 de tschuktscher, som vi hittills sett. Sålunda säga de i stället 

 för tmtin {— is) ordet ini. Eljest tyckes språket vara, med undan- 

 tag för några små olikheter uti uttalet, likt de öfriga tschuk- 

 tschernas. Eget är, att de tschuktscher, med hvilka vi hittills 

 sammanträffat, icke synas vilja erkänna dessa för sina stamför- 

 vandter, utan kalla dem d/jgaan och deras land Ay<juat'l. Sålunda 

 båclo tschuktscherna Notti från Reraytinop och Ereren från Tdpha, 

 att de skulle få följa med fartyget ett stycke öster ut, men icke 

 längre än till byn UedVe.^ ty längre bort bo dygaan, hvilkas språk 

 de icke förstå, och der de icke skulle få någon mat. Då vi på 

 morgonen samma dag, som vi kommo till Nunamo, passerade 

 förbi UedVe, besöktes vi af en mängd tschuktscher från denna 

 by, hvilka äfven påstodo, att uti Nunamo och i byarna söder ut 

 bor ett annat folk. Sjelfva ville Nunamo -hovn2^, icke veta af be- 

 nämningen dygaan, utan kallade sig likasom tsckuktscherna längs 

 ishafskusten änkadli. Deras drägt, sättet att klippa håret, qvin- 

 nornas tatuering och tältens form och inredning äro alldeles de- 

 samma som hos andra tschuktscher. Bygnadsmaterialet är olika 

 och utgöres till största delen af hvalben och sälskinn, då der- 



