YEGA-EXPEDITIOKEKS V ET EN S K A P L I G A ARBETEN. 395 



igen mera närmande sig N. ciliata. Följande tabellariskt upp- 

 stälda jämförelse mellan några Nephthys-individ från Sibiriens 

 kust torde äfven visa, att hvarken ofvannämnda lamellers eller 

 de borstbärande fotpartiernas beskaffenhet här vid lag kan 

 användas som artkarakterer. De variera härför ofta allt för 

 m,ycket och på ett allt för oregelbundet sätt t. o. m. på olika 

 delar af ett och samma individ. För att förtydliga meningen 

 med de relativa uttrycken i tabellen hänvisa vi till taflorna. 

 Tafl. 30, fig. 1 visar 40:de foten af N. cceca från st. 17, fig. 2 

 50:de foten af det i tabellen först angifna exemplaret från 

 Hvitön, fig. o oO:de foten af exemplar från st. 45. Tafl. 31, 

 fig. 1 visar 40:de foten af det andra i tabellen åsyftade exem- 

 plaret från Hvitön, fig. 2 samma fot af exemplar från st. 49, 

 fig. 3 samma fot af exemplar från st. 39. Alla de af bildade 

 fötterna jeraföras äfven i tabellen. 



Nu åter.'»tå inga andra skilnader mellan de 5 af oss hop- 

 slagna Nephthys-arterna än ringa olikheter .i hufvudlobens 

 form och antalet papiller på proboscis samt när- eller från- 

 varon af en oparig cirr ' på öfre delen af proboscis, allt olik- 

 heter, som i allmänhet ej tillmätas någon synnerlig betydelse, 

 och som ej heller vi anse berättiga uppställandet af flere arter. 



Namnet cceca är det äldsta, som gifvits åt någon hithö- 

 rande form, hvarför vi upptaga detta såsom betecknande hela 

 arten. Huruvida ej ännu flere än de ofvan ofta omtalade 

 formerna böra föras hit (t. ex. N. picta Ehlers) lemna vi tills- 

 vidare osagdt, emellertid är detta naturligtvis förhållandet med 

 N. horealis Örsted, ifall denna art, såsom Ehlers förmodar, 

 befinnes vara densamma som N. ciliata Mueller. 



Alla under Vega-expeditionen insamlade exemplar af denna 

 art hafva, förvarade i sprit, en hvitaktig färg, med undantag 

 af ett ifrån S:t Lawrence bay, som är gråbrunt med en mörkblå 

 rand midt på undre sidan. Det största exemplaret är ej mer 

 än 116 mm. långt eller föga mer än hälften så stort som exem- 

 plar från Spetsbergen, beskrifna af Malmgren. 



12. Nephthys Malmgreni Théel. 



1879 NephthijH Malmgreni Théel, K. Sv. Vet. Akad. Handl. Vol. XVI, X:o 



3, p. 21-., Pl. 1, tig. 17. 

 1877 (?) Xcphthi/s atUnitka Hansen, Nyt. Mag. f. Naturv. Vol. XXIV, Heft. 



1, p. 4, Pl. III, tig. 1—4. 

 Hah. 1, 4, 5, 10, 11, 17, 18, 19, 21, 23 25, Hvitö. 



' Denna cirr är, såsom Malm anmärker, endast en af de vanliga papii- 

 lerna, hvilken blifvit något längre än de öfriga. 



