VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 423 



ungefär 10 till antalet, korta och fina. De spadlika borsten 

 på de 8 främre segmenten ha mycket längre spetsar än hos 

 föregående art, vanligen märkbart längre än den utplattade 

 delen af borstet. Kroppsringarnes antal är på exemplaren 

 från Hvitön omkring 55, men dessa exemplar äro mindre än 

 de af Malmgren undersökta från Spetsbergen och Whalers- 

 point, eller på sin höjd 16 mm. långa. 



71. Euchone analis (Kröyer) Malmgren. 



1856 Sahella analis Kröyer, Overs. af K. Danske Vid. Selsk. Forh. p. 17. 

 1865 Euchone analis Malmgren, Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. ]). 406, Pl. 



XXVIII, fig. 88. 

 Hah. 24 (specimen 1). 



72. Euchone papiliosa (Särs) Malmgren. 



1851 Sahella ^xipillosa Särs, Nyt. Mag. f. Naturv. p. 203. 



1865 Euchone jyainllosa Malmgren, Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. 1865, p. 



407, Pl. XXIX, fig. 94, excl. fig. 94 G. 

 Hah. 15, 17 (specimina pauca). 



XXIV. Fam. Serpulidse. 

 73. Apomatus globifer Théel. 



1879 Apomahis globifer Théel, K. Sv. Vet. Akad. Handl. Vol. XVI, X:o 3, 



p. 66, Pl. IV, fig. 63—65. 

 Hah. 14, 15. 



Från stationen 53 finnas fragment af en Serpulid, som 

 svårligen kan bestämmas, då locket gått förloradt. 



