15 



variable Plantearter afgive Slægterne Rubiis (Brombær), 

 Rosa, Hieracium (Høgeurt) osv.. hvor aldrig to Botanikere 

 ere enige om, hvad der er Art og hvad der kun er Varietet. 

 Kan Naturforskeren fmde alle Overgange mellem to Former 

 gjennem en Række af Mellemformer, vil han sige, at 

 det kun er to Varieteter (forudsat at ikke en Bastarddannelse 

 kan antages at have fundet Sted) ; og i mange Tilfælde afgiver 

 han den samme Kjendelse, fordi han ifølge Analogien med 

 andre lignende Tilfælde er tilbøielig til at antage, at saa- 

 danne Mellemformer findes eller kunne have været til, 

 skjøndt han rigtignok ikke kjender dem. Følgen er, at det i 

 mange Tilfælde kun kommer an paa et Skjøn, og der 

 er derfor kun faae Arter, hvis Grændser ikke af for- 

 skjelHge Naturforskere af ubestridelig Autoritet og med et 

 anerkjendt sundt Blik ere blevne dragne forskjelligt. Om 

 hvor mange af de for Nord- Amerika og Europa fælles 

 Dyreformer er man ikke i denne Uvished, om det er den 

 samme Art, der optræder med to klimatiske Alarter, en i 

 Europa og en i Nord-Amerika, eller om det er to særskilte 

 Arter? Er den engelske, islandske og norske Rype 3 Arter 

 eller 3 Afarter af samme Art? Er den geographiske Af- 

 stand stor, vil man erklære sig for det første, er den 

 ringe maaskee for det sidste. — De fleste Varieteter har 

 man lært at skjelne hos de Dyre- og Planteformer, som i 

 en eller anden Henseende have særlig Betydning for 

 Mennesket (f. Ex. Egen, Flodkrebsen, Silden, Torsken*). 



*) Man maa ikke oversee, at i disse artrige Slægter er man i Reglen 

 nødt til at studere Arterne meget grundigt for at fastsætte deres 

 Kjendemærker, og derved faaer man langt mere Leilighed til at 

 blive deres Afarter var end i de artfattige Slægter, hvis Arter ere 

 mere forskjellige indbyrdes end hine, og som derfor langt fra studeres 

 med den Omhu. Dertil kommer, at netop deres Betydning for 



