23 



ikke Menneskets Ønsker og Anstrængelser, hvor kort dets 

 Virketid, hvor fattige dets Resultater i Sammenligning 

 med dem, som Naturen kan opsamle i Løbet af lange 

 Jordperioder! Kunne vi da undre os over, at Natur- 

 produkterne vise sig at være langt mere »ægte* end 

 Menneskets, og at de passe langt bedre til Livets ind- 

 viklede Betingelser og bære Præget af et langt høiere 

 Mesterskab? Det naturlige Avl s val g er hver Dag og 

 hver Time i hele Verden beskjæftiget med at opdage den 

 ubetydeligste Afændririg og at forkaste , vedligeholde eller 

 forbedre den, alt eftersom den er slet eller god, og med 

 at gjøre ethvert organisk Væsen fuldkomnere i Forhold 

 til dets Livsbetingelser. Vi see ingen af disse sig langsomt 

 udviklende Forandringer, førend vi ere ovre i en ny Jord- 

 periode, og da er vort Kjendskab til de længst forsvundne 

 Tider saa ufuldkomment, at vi kun formaae at iagttage 

 Resultatet, nemlig at Livsformerne ere blevne andre end 

 tidligere, at nye Arter ere traadte i de gamles Sted.« 

 — Vi fatte nu gjennem denne Theori den Overeens- 

 stemmelse, som der ofte er mellem Dyrene og deres Farver 

 f. Ex. mellem grønne og graae Insekter og Bladene eller 

 Barken, paa hvilken de leve ; Alperypen er hvid om Vintren, 

 den skotske Rype har derimod Hedens Farve, Urhanen 

 Mosejordens osv. ; deres Ligtied i Farve med deres Om- 

 givelser gjør det vanskehgere for deres Fjender at opdage 

 dem, beskytter dem altsaa og bliver derfor gjennem 

 »Naturens Avisvalg » en konstant Artscharakteer. Man 

 har iagttaget, at lodne Frugter staae sig bedre mod visse 

 Insekter end de nøgne, at gule Blommer bedre modstaae 

 visse Sygdomme end røde osv. ; i Naturens Kamp for Til- 

 værelsen kan det ikke være tvivlsomt, hvilke af disse Eien- 

 dommeligheder der ville blive kasserede, og hvilke der 



