42 



Myrerne paa den første smukke Dag det fugtige og be- 

 skadigede Korn udenfor og udsætte det for Solen, indtil 

 det er tørt, da de saa føre alt det ufordærvede Korn til- 

 bage igjen og stuve det hen, men lade det, der har spiret, 

 ligge som ubrugeligt.« 



»I en Ferskenhave ikke langt fra mit Hus er der en 

 betydeUg Forhøining, hvorpaa der er et udstrakt Steen- 

 lag. I de Sandlag , som dække visse Dele af denne Klippe- 

 grund, er der smukke og aabenbart meget gamle »Byer«, 

 anlagte af »den agerdyrkende Myre«. Mine Iagttagelser 

 over deres Adfærd og Fremgangsmaade ere indskrænkede 

 til de sidste 12 Aar, i hvilken Tid Indhegningen omkring 

 Haven har forhindret Kvæget i at nærme sig Myrernes 

 »Gaarde«. De »Byer«, som ere udenfor Indhegningen, 

 besaaes ufravigelig lige saa vel som de, der ligge indenfor 

 den, med »Myre-Risen« , naar den rette Aarstid kommer. 

 Som Følge deraf vil man altid see Sæden komme op 

 indenfor Kredsen omtrent den første November hvert Aar. 

 I de sidste Aar, da Antallet af Avisgaarde er forøget be- 

 tydelig, og Kvæget æder Græsset meget fuldstændigere af 

 end før og saaledes forhindrer Frøet fra at modnes, har 

 jeg lagt Mærke til, at »den agerdyrkende Myre« anbringer 

 sine »Byerc i Veihjørnerne paa Markerne, ved Gangene i 

 Haverne, indenfor Laagerne o. s. v. , hvor de kunne dyrke 

 deres Jord uden at fortrædiges af Kvæget.« 



»Der kan ikke være nogen Tvivl om den Kjends- 

 gjerning, at den ovenfor omtalte særegne Kornsort saaes 

 med Forsæt. Som i et ordenhgt Landbrug bliver Grunden, 

 hvorpaa den staaer, omhyggelig befriet for alle andre 

 Græsarter og Ukrudt i den Tid den voxer. Naar den er 

 moden, bliver der draget Omsorg for Kornet, de tørre 

 Stubbe blive afskaarue og bortførte, og den brolagte Plads 



