46. 



hele Egn at være sat under Vand, og vi ventede med 

 megen Utaalmodighed paa, at Uveiret skulde lægge sig, 

 for at see, hvad Skade det havde gjort Myrerne; Stik- 

 myren havde nemlig mange Reder i en Prairie, som 

 Regnen havde sat under Vand. Dagen efter saae vi dem 

 bringe Kornet frem af deres Kjældere til Tørring; enhver 

 Myretue i Egnen havde meer eller mindre Korn strøet 

 udenfor sine Døre. Nogle Dage efter besøgte vi det 

 samme Sted igjen; da var Frøet forsvundet, uden Tvivl 

 fordi det igjen var bleven stuvet bort af Myrerne.« 



»Denne Myre kan ikke bære saa tunge Byrder som 

 »Klippe-Myren« (Atta texana), hellerikke anbringer den 

 som denne sin Byrde paa Ryggen, men bærer den med 

 Kindbakkerne og Hovedet; naar der er noget, som den 

 ønsker at tage hjem, men som er den for stort, skærer 

 den det i Stykker, for at kunne bære det. o 



»Stikmyrerne ere i Almindelighed fredehge af Væsen 

 og slaaes sjelden indbyrdes eller med andre Arter. En 

 elier to Gange har jeg seet to forskjellige Kolonier ligge 

 nogle faae Favne fra hinanden, forbundne ved en vel 

 traadt Sti, henad hvilken Myrerne gik frem og tilbage 

 fra det ene Bo til det andet i den største Enighed, men 

 maaskee var den ene af disse en af den anden stiftet 

 Koloni. « 



»En Gang saae jeg to af disse Myrer, som rimehgvis 

 hørte til forskjeUige Selskaber, kæmpe paa en Myresti, 

 henad hvilken nogle faae Myrer gik frem og tilbage; af og 

 til standsede en af disse et Øieblik, saae lidt paa Striden 

 og gik videre. Kampen var haardnakket og langvarig. 

 Jeg blev kjed af at see derpaa, og det lykkedes mig med 

 en Deel Besvær at skille dem ad; de vare begge aldeles 

 lemlæstede! Den ene kastede jeg langt bort, den anden lod 



