59 



denne store Planet kaster ud i Verdensrummet. Det er 

 ligesom en lille Lampe, der skinner for Astronomen, og 

 som pludselig paa et vist Punkt begraves i denne Skygge 

 og forsvinder; den gaaer derpaa igjennem Skyggen, og 

 idet Astronomen vedbliver med sine Iagttagelser, seer han 

 atter den lille Lampe dukke frem af Jupiters Skygge som 

 et klart Lys ved /?", og saaledes bliver den ved at gaae 

 rundt, og Astronomen er i Stand til med den største Sikkerhed 

 nøiagtig at angive det Øieblik, da den lille Lampe skulde 

 vise sig. Det kan beregnes med en Nøiagtighed af indtil en 

 Brøkdeel af et Secund, naar den vil dukke ned i Jupiters 

 Skygge og slukkes, og naar den igjen vil komme frem 

 af Jupiters Skygge og tændes paa ny. Vi ville tænke os, 

 at der er gaaet 6 Maaneder; Jorden har fortsat sin Be- 

 vægelse i sin Bane og er kommen til V ^ og Astronomen, 

 som bestandig holder Udkig med Jupiters-Maanen , finder 

 nu, at den lille Lampe gaaer ind i og ud af Skyggen 

 omtrent 1(5^ Minut senere end den skulde efter den 

 Beregning, han havde anstillet, da han var '\ t — og 

 hvorfor? Fordi Lyset fra den bruger 16^ Minut til at 

 gaae tvers over Jordbanen og aitsaa 8^ Minut til at gaae 

 fra Solen til Jorden, og dette er følgelig Lysets Hastighed, 

 at det bruger 8^ Minut til at gjennemløbe Rummet fra 

 Solen til Jorden eller omtrent 42,000 geogr. Mil i Se- 

 cundet (nøiagtigt 41,550 Mil). Den menneskehge Tanke 

 kan ikke ret fatte denne uhyre Hastighed, og derfor har 

 jeg, for nogenlunde at give Eder en Forestilling om den, 

 sammenhgnet den med den Hastighed, hvormed et Banetog 

 bevæger sig; dette vilde, naar det Dag og Nat bevægede 

 sig med en Hastighed af omtrent 10 Mil i Timen, bruge 

 3 Uger til at gaae rundt omkring Jorden, hvorimod Lyset 

 vilde udføre samme Reise i Tidsrummet mellem to Pust 



