88 



ligste Hypotheser for at forklare Svampens Dannelse. Under- 

 søger man imidlertid Stenen omhyggeligt, vil man finde, 

 at det gaaer meget naturligt til; den er nemlig gjennem- 

 vævet af Svampens Mycelietraade , men disse ere saa fine 

 og kun tilstede i saa ringe Mængde, at de meget let 

 kunne oversees. Svampestenen svarer saaledes ganske til 

 de kunstig tilberedte Jordmasser, der, som ovenfor vist, 

 benyttes til Formering af Champignoner^. 



Der er en anden Egenhed i Myceliets Væxt, der 

 ikke mindre end dets Evne til at vedligeholde Livs- 

 kraften i en lang Aarrække, fortjener at tages i særlig 

 Betragtning; det er nemlig dets Tilbøielighed til, naar 

 ikke ydre Forhold træde hindrende iveien, fra et oprinde- 

 ligt Midtpunkt at udbrede sig straaleformigt til alle Sider. 

 Dette viser sig baade i det Mindre hos Snyltesvampene 

 og i det Større hos mange Kjødsvampe. Undersøger man 

 saaledes Kartoffelsvampens Væxt, da vil man finde, at den 

 lille brune Plet, som angiver det første Spor af Myceliet 



Fig. 11. 



i Kartoffelbladet, bestandig voxer 

 ved at der kommer nye ringdan- 

 nede Partier udenom de ældre 

 (Fig. II). Idet Myceliet straale- 

 formigt udbreder sig til alle Sider, 

 vil det opsende knopcelledan- 

 nende Grene (Fig. 17 , mere 

 herom nedenfor) i hele sin Om- 

 ^. o. ,/ . ^ ^„n . kreds, og der vil saaledes først 



Et Stykke af et sygt Kartoffelblad. ' ^ 



Den brune Plet bestaaer af tre ring- opstaaC CH grøU Ring mcd et hvidt 

 dannede Partier (efter Naturen). 



Skimmelovertræk, men kort efter 

 bfiver denne King brun, naar Mycelielraadene have destrueret 

 CeUevævet. Derpaa voxe disse videre og danne paa samme 



