93 



af Naturen. Det har en meget stor Udbredning og kan 

 træffes paa ethvert gammelt Træstød, hvor det navnlig er 

 udbredt mellem Barken og Vedet, og har den største 

 Lighed med et Væv af Trærødder (S. 96 Fig. 14 i). Løvets 

 Hovedstamme udsender Grene, som i Almindehghed ere 

 indbyrdes sammenvoxne og danne Masker; det er mørke- 

 brunt, ofte glindsende og skjørt og bestaaer yderst af et 

 tyndt Lag af tæt sammenvoxede brunlige Celletraade, som 

 ved Tværvægge ere deelte i korte Celler (Fig. 15 b), og 

 indvendig af meget tynde, farveløse, kun løst forbundne, 

 undertiden grenede Traade uden Tværvægge (Fig. 15 a). 

 Dets Lighed med en Rod bliver saa meget desto større 

 derved , al det voxer paa samme Maade som denne, 

 nemlig kun i Spidsen og undflyende Lyset. Uagtet det 

 indtil for faa Aar siden aldrig var lykkedes at finde saa- 

 dant Løv med Frugt, saa ansaae man det dog for en 

 selvstændig Plante; men om denne Plantes Plads i Sy- 

 stemet herskede der de forskjelligste Meninger, idet Nogle 

 meente deri at see en Lavart, andre en Alge, men de 

 Fleste heldede dog til den Mening, at den maatte hen- 

 føres til en egen Slægt (Rhizomorpha) blandt Svampene. 

 Efterat man nu i den seneste Tid har fundet frugtbærende 

 Exemplarer af den saakaldte Rhizomorpha, maa det an- 

 sees for godtgjort, at denne ikke er nogen selvstændig 

 Svamp, men en gold Form af andre Svampe, navnlig af 

 Xylaria Hypoxylon, som kun ganske undtagelsesvis danner 

 Frugt. Saadant rodlignende Svampeløv forekommer ikke 

 alene som en uadskillelig Ledsager af gamle Træstød, 

 men ogsaa meget almindelig i Brønde, Vandrender og 

 navnlig paa Træværket i dybe Bjergværksgruber, hvor det 

 især har tiltrukket sig megen Opmærksomhed ved sin 



