99 



har man tidligere troet at disse knopcelledannende Former 

 vare selvstændige Svampearter, og man har henført dem 

 til Slægten Oidinm, men ved den nyere Tids Undersøgelser 

 er det godtgjort, at de til denne Slægt henførte Arter 

 kun ere Former af Erysiphe. Dette gjælder saaledes 

 navnlig med Hensyn til den Svamp, der har foraarsaget 

 saa store Ødelæggelser paa Druerne eller Druesvampen; 

 den er nemlig ikke, som man tidligere antog, en egen 

 Art af Slægten Oidium (O. Tuckeri), men en knopcelle- 

 dannende Form af den almindejige iMeeldug (Erysiphe 

 communis) , en af de almindeligste og mest udbredte 

 Snyltesvampe 12. 



Medens de fritsvømmende Knopceller eller de saa- 

 kaldte Sværmsporer ere meget almindelige hos Algerne, 

 forekomme de derimod meget sjelden hos Svampene, 

 hvilket staaer i Overeensstemmelse med disse Knopcellers 

 Natur, da de kun kunne udvikles i Vand. Af de faa 

 Svampe, hos hvilke man hidtil har lært Sværmknopceller 

 at kjende, er der ingen, hvor de frembyde saa stor In- 

 teresse som hos Kartoffelsvampen, da det navnlig er dem, 

 som bidrage til at give Kartoffelsygen dens epidemiske 

 Karakteer. Kort efterat denne Svamp har givet sin Til- 

 stedeværelse paa Kartoffelbladene tilkjende som ganske 

 smaa brune Pletter, vil man i Omkredsen af disse iagt- 

 tage et fint, hvidt Skimmelovertræk. Bringer man et lille 

 Tværgjennemsnit af denne Deel af Bladet under iVlikro- 

 skopet, da vil man ved at anvende en stærk Forstørrelse 

 see, at der fra de overordentlig fine og tynde Mycelie- 

 traade , som navnlig gjennemvæve det løse Parenchym 

 paa Bladets Underflade (Fig. 17 a), stige Grene (b) iveiret 

 gjennem Spaltaabningerne , snart enkeltvis snart 2 — 5 

 sammen, og at disse atter udsende mindre Sidegrene, 



