107 



en begyndende Adskillelse mellem Frugtstilken og den 

 øvre, hvælvede Deel eller Hatten. Paa samme Tid sees i 

 et Længdesnit det første Anlæg til Sporeleiet (fn) — saa- 

 ledes kaldes den af sporedannende Celler bestaaende Deel 

 af Sporehuset — der senere viser sig som et smudsig- 

 brunt, tyndt Lag, udbredt over de bladagtige fra Hattens 

 Underflade adgaaende Fremragninger. Naar den i Be- 

 gyndelsen indadbøiede Hat slaaer sig ud, bliver den in- 

 derste med Frugtstilken fastvoxne Rand (o) siddende paa 

 denne og kaldes Ringen. 



Den næste Svamp, hvis Sporehusdannelse her skal 

 omtales, er Stinksvampen (Phallus impudicus) , især 

 bekjendt ved en stærk ubehagelig , hvidløgagtig Lugt, 

 hvorved den giver sig tilkjende i lang Afstand, medens 

 den selv kun vanskelig opdages, da den voxer skjult 

 mellem nedfaldne Blade i den dybeste Skygge under 

 Buske og Træer. Dens Løv (Fig. 24 a) ligner en Rod, 

 hvorfra der udgaaer næsten vandrette Grene. Det første 

 Anlæg til Sporehuset viser sig som en lille kugleformig 

 Opsvulmning (b) af Løvet , der efterhaanden voxer næ- 

 sten til et Hønseægs Størrelse (c, d). Et Længdesnit 

 gjennem dette ægformede, bløde Legeme (d) viser os 

 Sporehuset i en temmelig udviklet Tilstand, med Frugt- 

 stilk (h) og Sporeleie (i), omsluttet af et tykt Hylster, der 

 bestaaer af en ydre (e) og en indre (f) tynd Hinde og et 

 mellemliggende tykt SUmlag (g). Dette Udviklingstrin af 

 Stinksvampen kaldes af Almuen paa Landet H exe æg. Naar 

 Sporehuset er modent, sprænges Hylsteret (k) i Spidsen, 

 og den hule Frugtstilk, dannet af en løs, porøs Sub- 

 stants (1), voxer hurtig iveiret, bærende den klokkedannede 

 Hat (m) paa Spidsen. Sporeleiet beklæder Hattens Over- 

 flade 02: henflyder snart til en sort stinkende Slim. Hos 



