121 



de spille i Naturens Husholdning, i en bestemt Modsæt- 

 ning til disse. Medens de andre Planter under Lysets 

 Indvirkning danne det nærende Meelstof, hvorved de gribe 

 saa mægtigt ind i Menneskets Tilværelse, og Bladgrøntet, 

 der ikke alene paa det nøieste er knyttet til Plantens vig- 

 tigste Livsprocesser, Assimilationen og Respirationen, men 

 ogsaa paatrykker det hele Plantedække det med den grønne 

 Farve forbundne eiendommelige Præg, saa kunne Svam- 

 pene kun trives i Mørket; men de danne heller ikke 

 Meelstof eller Bladgrønt og kunne kun optage Næring 

 af de af andre Planter (eller Dyr) assimilerede Stoffer, 

 enten som Snylteplanter eller som Raaddplanter (Sapro- 

 phyter), eftersom det er den endnu levende Plante (eller 

 Dyr) eller de raadnende organiske Substantser, hvoraf de 

 næres. Det Eiendommelige i Svampenes Ernæringsliv 

 staaer i den nøieste Forbindelse med deres Forhold til 

 Lyset eller deres Evne til at undvære dette. Svampe- 

 verdenen har sit Hjem i Skovens dybeste Skygge, og 

 Dyrkningen af Champignoner lykkes kun, som vi have 

 seet, under fuldstændig Udelukkelse af Lyset. Ligeledes 

 vise Undersøgelser over Svampenes Væxt^^j at denne er 

 noget stærkere om Natten, og der er navnlig nogle Arter, 

 som paa en meget iøinefaldende Maade godtgjøre den Af- 

 hængighed, hvori Svampene med Hensyn til Sporehusets 

 Udvikling staae til den periodiske Vexel af Lys og Mørke. 

 En lille Svamp (Pilobolus crystalinus), som til alle Tider 

 har tiltrukket sig Botanikernes Opmærksomhed ved sin 

 eiendommelige pludselige Afkastning af Sporegjemmet, kan 

 tjene til at oplyse dette Forhold. Den voxer almindelig 

 paa Hestegjødning, og den hele Svamp, Sporegjemmet ind- 

 befattet, bestaaer kun af tre Celler (Fig. 35 c). Den ene 

 af disse , der er rodagtig grenet og ligger skjult i Gjød- 



