139 



Den Drift at holde Slaver*) optræder ikke eens hos 

 alle Myrer, der give sig af dermed. Formica ru fe soens 

 er aldeles afhængig af sine Slaver og vilde døe ud paa 

 et eneste Aar, hvis den ikke havde dem; Hannerne og 

 Hunnerne arbeide som sædvanlig ikke, men Arbeiderne 

 heller ikke, uagtet de udfolde megen Tapperhed og Handle-« 

 kraft ved at fange Slaver, men de kunne hverken bygge 

 deres egen Rede elier opføde deres egne Larver. Skal 

 en Udvandring finde Sted, er det Slaverne, som bestemme 

 den og bære deres Herrer bort i deres Kjæber. Huber 

 indespærrede c. 30 Arbeidere af Formica rufescens, 

 rigeligt forsynede med deres Yndlingsføde, men uden 

 nogen Slave, derimod med nogle Puper og Larver af deres 

 egen Art for at anspore dem til at bestille Noget; de rørte 

 sig ikke til nogen Ting og flere af dem døde af Sult. 

 Da satte han en eneste Slave (F. fusca) ind til dem; den 

 tog sig strax af de overlevende, fodrede dem, byggede 

 Celler, pleiede Larverne og bragte alting i Orden. Ander- 

 ledes forholder det sig med F. sanguinea; i dens 

 Reder finder man altid nogle faae Slaver, men aldrig 

 Hanner og Hunner af Slavearten (F. fusca), som kun 

 opfostres i dennes egne Reder; de ere sorte og kun halv 

 saa store som deres Herrer. Forstyrrer man Reden, ere 

 de lige saa ivrige som deres Herrer for at forsvare den og 

 bringe Larver og Puper i Sikkerhed; ellers forlade de den 

 næsten aldrig, de ere kun Husslaver, som sørge for 

 Larverne, det er derimod Arbeiderne af den store herskende 

 Art, som indsamle Stoffet til Redebygningen og Føde- 

 midlerne. I Schweitz derimod, hvor disse Slaver synes at 

 holdes i større Mængde, deeltage de mere i den udvendige 



') See dette Tidsskrift 1ste Række 3die Bd. p. 214 og flgd. 



