146 



ville voxe i deres umiddelbare Nærhed, maae de ved 

 kunstige Midler afspærres fra Insekternes Besøg; derved 

 formindskes ydermere deres allerede iforveien svækkede 

 Frugtbarhed. — Herbert, der ogsaa har experimenteret 

 meget med Dannelsen af Plantebastarder, forsikkrer ud- 

 trykkelig, at i mange Tilfælde giver en Plante lige mange 

 frugtbare Frø, hvad enten den befrugtes med Støv af dens 

 egen Art eller af en anden Art af samme Slægt; der skal 

 endogsaa være Planter (Hippeastrum , Lobelia, Passiflora, 

 Verbascum), som i det sidste Tilfælde vise sig meget 

 frugtbare, men ikke give Frø, naar de befrugtes af deres 

 eget Støv, uagtet dette igjen kan befrugte andre Arter! 

 Dette svarer jo ganske til, at Frugtbarheden kan forøges 

 ved Krydsning med en anden Afart! Det er ogsaa be- 

 kjendt, i hvilken Grad Arterne af Pelargonium, Fuchsia, 

 Calceolaria, Petunia og Rhododendron ere blevne 

 blandede, og mange af disse Bastardformer give Hge saa 

 rigelig Udsæd som Stamarten. D. betvivler derfor stærkt, 

 at Bastarder ere saa tilbøielige til Ufrugtbarhed som Gartner 

 antog. 



Bastarder af Dyr synes at være endnu mindre frugt- 

 bare end Bastarder af Planter. Dog maa herved erindres, 

 at Dyr overhoved kun vanskelig lade sig bringe til at 

 parre sig i Fangenskab, og at det er let forklarhgt, at en 

 paa saa unaturlig Maade avlet Bastard viser sig ufrugtbar; 

 desuden er Forsøget med at lade Bastarder parre sig ind- 

 byrdes altid anstillet med meget nær beslægtede Individer. 

 Blev man ved i nogle Slægtled bestandig at parre Brødre 

 og Søstre med hinanden, selv om de vare af ublandet 

 Blod, vilde Dannelsen af nyt Afkom uden Tvivl snart 

 standse, naar der var den svageste Tilbøielighed til Ufrugt- 

 barhed tilstede. D. mener dog at kunne anføre et Par 



