150 



Bastarder ligne altid i en overveiende Grad den ene af 

 Stamarterne, istedenfor at være iMellemformer af dem begge, 

 og saadanne Bastarder ere som oftest golde. Det synes 

 heraf at fremgaae, at Bastardernes større eller mindre 

 Frugtbarhed er afhængig af endnu ukekjendte Forskjellig- 

 heder i Stamarternes Forplantningsredskaber og Forplant- 

 ningsstoffer, der vistnok for en Deel, men ikke absolut, 

 rette sig efter det systematiske Slægtskabsforhold, som 

 tilnærmelsesvis udtrykker den almindelige Lighed og Uhghed 

 mellem Formerne. Det forholder sig paa hgnende Maade 

 med Muligheden af at pode en Planteart paa en anden; 

 den afhænger ganske vist af, at Forskjellighederne ikke 

 overstige en vis Grændse, men hvilken er denne? Analogien 

 gaaer saa vidt, at man baade kan anføre Exempler paa, 

 at Podningen forøger Frugtbarheden, og paa at den 

 ophæver den. Grunden til, at Parringen mellem for- 

 skjellige Arter ofte er ufrugtbar, forklarer D, deels derved 

 at det befrugtede Stof ikke kan naae Æget, deels derved, 

 at den sig udviklende Kim har optaget et fremmed Element 

 i sig og derfor ikke befinder sig under naturlige Forhold, 

 hvilket har til Følge, at den ofte gaaer til Grunde uden at 

 udvikles; at Bastarder ofte ere ufrugtbare, sammenligner 

 han med, at Ufrugtbarhed ofte er en Følge af, at et Dyr 

 eller en Plante lever i unaturlige Forhold, som jo fortrins- 

 vis paavirke Forplantningsevnen, selv om Individet for- 

 resten trives ypperligt. Og Bastarden, der har optaget 

 to forskjellige Organisationer i sig og faaet dem ligesom 

 sammensmeltede til en, befinder sig altid i en unaturlig 

 Tilstand*); den har Unaturen i sig, det fangne Dyr har 



') Vistnok ganske rigtigt, men stemmer det med D.s egen Hypothese? 

 Ere Arter kun videre udviklede Afarter, hvoriedes kan deres Organi- 

 sation da være saa foiskjellig, at deres Sammensmeltning til en 

 bliver Unatur? (M. Anm.). 



