157 



Dyreformer paa Grund af deres fuldstændige Mangel paa 

 faste Dele aldeles ikke kunde opbevares som fossile, og 

 at dette med mange andre kun var muligt under ganske 

 særegne og yderst sjeldne Omstændigheder. Erfaringen 

 viser, at Fortidens Pattedyr fortrinsvis ere blevna op- 

 bevarede i Kalksteenshuler og Tørvemoser; naar Lev- 

 ninger af Pattedyr ikke ere fundne i ældre Dannelser, 

 er det derfor maaskee kun en Følge af, at der ikke 

 gaves noget saadant passende Opbevaringssted for dem. — 

 Ifølge D. s Theori vil en Hævningsperiode netop frem- 

 byde de gunstigste Betingelser for Dannelsen af nye Former, 

 fordi den vil fremkalde nye Livsbetingelser og nye Forhold, 

 men af en saadan Periodes Dyreliv vil ingen Erindring 

 overleveres til Efterverdenen; Sænkningsperioden af- 

 giver derimod gunstige Betingelser for Dyrelevningernes 

 Opbevaring, men ikke for Fremkomsten af nye Former; 

 det er som om Naturen vilde eller maatte forhindre, at 

 dens Overgangsformer kom til Forskerens Kundskab, og 

 denne, der kun vil og kan tage Hensyn til, hvad han kan 

 see og tage og føle paa, slutter da med Urette, at slige 

 Former ikke have existeret. — Man har pgsaa indvendt, at 

 Geologien viser, at hele Dyregrupper pludselig ere 

 traadte op med megen Fylde paa en bestemt geologisk 

 Tid, men D. indvender igjen herimod med Rette, at fordi 

 Beenfiskene f. Ex. optræde saaledes paa en bestemt Tid 

 i Europa, følger deraf dog ingenlunde, at de ikke kunne 

 have existeret et andet Sted længe i Forveien, f. Ex. mellem 

 Vendekredsene; deres tiltagende Antal i Forbindelse med 

 en eller anden Forandring i de bestaaende geografiske 

 Forhold — og af saadanne Forandringer er der vistnok 

 foregaaet mange — gav saa maaskee Anledning til, at de 

 pludselig udbredte sig til Europa. — En anden Indvending, 



