166 



Hulspeilet for fuldstændigere at udvikle denne Ojenstand. 

 Her er det samme Hulspeil, som vi brugte sidst, og som 

 maa betragtes som et Stykke af en hul Kugle , idet 

 nemlig Speilet, hvis det blev fortsat heelt rundt, vilde 

 danne en stor Kugle af Glas. Vi ville nu undersøge, 

 hvorledes Billederne ville dannes ved dette Spell; a e b 

 betegner Omridset af Speilet og c Midtpunktet af den 

 Kugle, hvoraf Speilet er en Deel; ved parallele Straaler 

 forstaae vi saadanne , som bevæge sig jevnsides uden 

 nogensinde at krydse hinanden, som f. Ex. de Lys- 

 straaler, der udsendes fra Solen eller Stjernerne. Naar 

 vi nu lade et Bundt parallele Straaler ff falde paa 

 Speilet, ville de tilbagekastes til et Punkt d, som ligger 

 midt imellem Speilets Overflade og Kuglens Midtpunkt; 

 dette Punkt , hvor de parallele Straaler efter Tilbage- 

 kastningen samles, kaldes Speilets Brændpunkt. Men 

 hvis jeg bringer Lysgiveren nærmere og lader dens 

 Straaler falde paa Speilet, ville de ogsaa tilbagekastes og 

 samles i et Punkt, men dette Foreningspunkt hgger imel- 



lem Brændpunktet og Midtpunktet. Og hvis jeg istedenfor 

 at lade Lysstraalerne udgaae fra et Punkt havde en 

 Gjenstand, der udsendte Lysstraaler, f. Ex. en Pil, saa 

 vilde Lysstraalerne fra denne tilbagekastes saaledes, at de 

 dannede en lille Pil foran Speilet imellem Brændpunktet 

 og Midtpunktet, saaledes at hvis a betegner Pilen med 

 Spidsen nedad, ville vi finde Billedet b med Spidsen 



