167 



opad, idet Billedet er blevet formindsket og vendt om. 

 Men hvis jeg nu her i b anbringer en lille Piil og gjør 

 den til den lysgivende Gjenstand, saa vil Pilen a blive 

 dens Billede, saa at I altsaa see, at naar a er Gjenstan- 

 den, saa er b dens Billede, og omvendt, naar b er Gjen- 

 standen, er a Billedet. I ville følgeligen ogsaa kunne 

 indsee, at naar et lysende Punkt bliver anbragt i Speilets 

 Brændpunkt d, ville Straalerne, som udgaae fra dette 

 Punkt og træffe Speilet, kastes tilbage fra dette, saaledes 

 at de ere parallele; og hvis Straalerne udgaae fra et 

 Punkt imellem Brændpunktet og Speilets Overflade, ville 

 de efter Tilbagekastningen spredes fra hinanden, divergere. 

 Naar jeg nu stiller mig selv op som Gjenstand foran 

 Speilet, vil det gaae med mig ganske ligesom før med 

 Pilen; naar jeg staaer tæt ved Speilet, mellem dette og 

 Brændpunktet, seer jeg et opretstaaende forstørret Billede 

 af mig selv; jeg seer næsten ud som en Kæmpe, naar 

 jeg speiler mig i dette Speil. Men hvis jeg gaaer læn- 

 gere bort fra Speilet end Brændpunktet, hvad seer jeg 

 da? Jeg seer et omvendt Billede af mig selv, svævende 

 i Luften; — der staaer jeg, som et Spøgelse, med Hove- 

 det nedad, og Billedet følger nøiagtigt enhver af mine 

 Bevægelser; naar jeg peger paa det med en Stok, seer 

 det ud, som om det igjen vilde slaae mig med en Stok 

 lige i Ansigtet, saa at jeg neppe kan gjøre det uden at 

 blinke med Øinene. Naar jeg strækker Haanden ud imod 

 Billedet, gjør det det samme imod mig, saa at det seer 

 ud, som om vi vilde tage hinanden i Haanden. Nu vil 

 jeg stille en Person der, hvor Spøgelset staaer, som truer 

 med at slaae mig i Ansigtet med Stokken , og jeg vil be- 

 lyse ham med Lys fra den elektriske Lampe og derpaa 

 opfange hans Billede paa en Skjærm. I see nu , at idet 



