175 



indbuet eller concavt paa begge Sider, og derfor kaldes 

 det en dobbelt concav Lindse; ligeledes seer man let, at 

 Lysstraalerne ved at gaae igjennem den spredes, hvorfor 

 en saadan Lindse kaldes en Straalespreder. Vender jeg 

 derimod Prismernes Stilling om, saaledes at jeg sætter 

 dem sammen med deres Grundflader, saa ville parallele 

 Lysstraaler, som gaae igjennem dem, efter Udtrædelsen 

 være sammenløbende og skjære hinanden, og hvis jeg 

 derpaa, ligesom ovenfor, tænker mig Overfladen krummet, 

 faaer jeg den dobbelt convexe Lindse, den Art Brilleglas, 

 der sædvanligen bruges af ældre Folk (paa Grund af 

 Langsynethed). Her er en saadan Lindse, der er udbuet 

 paa begge Sider, og naar Lysstraalerne falde paa den, 

 ville de, efter at være gaaede igjennem den, samles i et 

 Punkt bagved den, som kaldes dens Brændpunkt, og 

 Lindsen kaldes derfor en Straalesamler. Jeg vil nu holde 

 et Par Briller af hver Slags foran den elektriske Lampe, 

 og I ville da see, hvorledes Lysstraalerne ved at gaae 

 igjennem det ene Par (det for nærsynede) spredes, hvor- 

 imod de ved det andet Par samles, saa at de med Rette 

 kaldes Straalespredere og Straalesamlere. 



I Oversigten over Indholdet af denne Forelæsning 

 er der anført, at alle Legemer bryde Lyset, saa vel faste 

 som flydende og luftformige, men jeg har opsat at omtale 

 Brydningen i de luftformige Legemer, til vi vare komne 

 saa vidt som nu, da I lettere ville kunne forstaae det. 

 Ligeledes er der omtalt, at den Sittren, man iagttager 

 ved at see hen over stærkt ophedede Overflader, hidrører 

 fra Straalebrydningen i Luften; jeg vil nu forsøge at vise 

 Eder begge Dele. Fra denne Gasbrænder opstiger der en 

 Strøm af ophedet Luft, som vi vel ikke kunne see, men 

 hvis Virkning paa Lysstraalerne vil kunne blive kj endelig. 



