185 



Luftelectriciteten hidrører fra bestemte, stadigt virkende 

 Aarsager. 



Da de ovenfor omtalte Fremgangsmaader ikke tillade 

 nøiagtige Maalinger af Luftelectriciteten , navnlig fordi 

 man ikke er Herre over den Høide, som Pilen naaer, saa 

 har man i den senere Tid foretrukket at opreise høie, 

 isolerede Stænger, som ende med en Spids, og som ere 

 i Forbindelse med faste Electroskoper, hvor man altsaa 

 blot behøver at aflæse Udslaget. Ved Hjælp af saadanne 

 Electroskoper har man anstillet stadige Iagttagelser og 

 Maalinger af Luftelectriciteten i Bryssel, Kew, Mynchen 

 o. fl. Steder , og derved har man fundet de følgende 

 Resultater: 



Ved Solens Opgang og ved dens Nedgang voxer Ud- 

 slaget, i Begyndelsen stærkt, men efterhaanden langsom- 

 mere, indtil det naaer Maximum Kl. 10 Formiddag og 

 Aften; derefter aftager det stærkere og stærkere indtil 

 Kl. 2, da man har Minimum, hvorpaa det igjen voxer. 

 Man har altsaa baade Maximum og Minimum engang i 

 hvert halve Døgn, Kl. 10 og Kl. 2; dog forandres Klokke- 

 slettet lidt med Aarstiderne. Man har endvidere lagt 

 Mærke til, at Udslaget Kl. 11 om Formiddagen er meget 

 nær Middeltallet af alle Udslagene for hele Døgnet , og 

 man kan altsaa indskrænke sig til at aflæse Udslaget een 

 Gang om Dagen ved dette Klokkeslet. Tager man Sum- 

 men af disse Middeludslag for hver Maaned i Aaret, saa 

 viser der sig det Modsatte af, hvad man skulde vente, 

 idet Udslaget er meget stort om Vinteren og kim ubetyde- 

 ligt om Sommeren. Dette sees tydeligere af hosføiede 

 Tabel over Udslagene for hver Maaned efter Iagttagelser 

 i Bryssel, anstillede i Aaret 1846. 



