191 



hinanden, udlades de med en stærk Gnist, der ledsages 

 af et Skrald; man faaer altsaa Lyn og Torden. Men 

 her viser der sig nogle Uovereensstemmelser med de 

 Gnister, som faaes af Electriseermaskinen: Lynet har for 

 det Første en Zigzagform , medens Maskinens Gnist er ret- 

 linet. Aarsagen hertil har man ikke hidtil kunnet angive, 

 men derimod har man erholdt zigzagformige Gnister af 

 Electriseermaskinen, naar man forlængede dem ved at 

 lade dem slaae hen over en isolerende Flade, hvorpaa 

 der var spredt et tyndt Lag af ledende Smaadele som 

 f. Ex. Jernfiilspaan. Paa samme Maade forklares Lynets 

 overordentlige Længde: ved at lægge Mærke til den Tid, 

 der forløber mellem Lynet og Tordenen og derefter til- 

 nærmelsesviis at bestemme Vinklen mellem de yderste Punk- 

 ter af Lynet kan man nogenlunde beregne dets Længde, 

 der ofte findes at være een eller flere danske Miil. Det 

 vilde være aldeles utænkeligt , at den electriske Kraft 

 kunde frembringe en Gnist af en saadan Udstrækning, 

 men denne Vanskelighed forsvinder, naar man husker 

 paa, at Mellemrummet mellem de to Skyer naturligviis er 

 opfyldt med Skyblærer og Lynet er altsaa ikke en enkelt 

 Gnist, men en Række af Gnister, som Øiet ikke formaaer 

 at adskille. 



Electriseermaskinens Gnist giver en kort, skarp Lyd, 

 medens Tordenen bestaaer af flere hurtigt paa hinanden 

 følgende Skrald, som ledsages af en huul Rullen, der 

 vexelviis forstærkes og svækkes , og som tilsidst døer 

 langsomt hen. Denne Forskjellighed er imidlertid heller 

 ikke vanskelig at forklare : Gnisten frembringer naturhg- 

 viis samtidig den samme Lyd paa ethvert Punkt af sin 

 Bane; da nu Lynets Afstand fra Øret er meget forskjellig 

 paa Grund af dets store Længde, kan Lyden ikke naae 



