193 



halvanden Fods Høide, der sad paa Stormastens Veirhane; 

 da Matrosen var kommen derop, raabte han ned, at Ilden 

 frembragte en knittrende Lyd , som naar vaadt Krudt 

 brænder; han fik da Ordre til at tage Fløien ned, men 

 Følgen heraf blev blot, at Flammen satte sig paa Maste- 

 toppen, uden at det var muligt at faae den derfra. 



Vi kunne antage, at enhver Tordensky ved Fordeling 

 fremkalder den modsatte Electricitet i Jorden, og denne 

 Electricitet kan ofte naae en overordentlig Intensitet. Men 

 Fordetingen kan ikke være lige stærk overalt; den er svag 

 eller ingen i slette Ledere og i isolerede Gjenstande, men 

 derimod stærk i gode Ledere, som fugtige Landstræknin- 

 ger eller store Metalmasser paa Bygninger; den vil end- 

 videre være størst paa høie Steder, i Taarne, Træer eller 

 Skibsmaster. 



Naar en saadan fordelende Sky derefter driver bort 

 uden at udlades , vil Virkningen af dens Nærværelse efter- 

 haanden forsvinde umærkeligt. Hvis Skyen derimod plud- 

 selig udlades ganske eller tildeels ved et Lyn, vil dens 

 fordelende Indflydelse i samme Øieblik høre op eller for- 

 mindskes; de adskilte Electriciteter i Jorden forene sig da 

 pludselig, og Mennesker eller Dyr, som befinde sig paa 

 saadanne Steder, føle stærke electriske Stød. Man har 

 seet talrige Forsamlinger af Mennesker eller hele Kvæg- 

 hjorde paa engang modtage dette Stød og styrte døde til 

 Jorden, uden at man har kunnet opdage nogen Beskadi- 

 gelse paa den øvre Deel af Legemerne; derimod findes 

 der ofte Saar under Fodsaalen, ligesom Sømmene i Fod- 

 tøiet kunne rives ud og smeltes af den electriske Strøm. 

 Da Ledningen ikke er afbrudt, kan der ikke fremkomme 

 nogen Gnist, og disse Stød kunne derfor ikke tænde. 

 Dette Phænomen kaldes Bagslag. 



13 



